Справа № 297/3953/24
УХВАЛА

іпро відмову у відкритті провадження

25 вересня 2024 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гал Л. Л. перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Берегівської міської ради, про встановлення юридичного факту,

встановив:

ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Берегівської міської ради, звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме просить встановити юридичний факт спільного проживання, її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_3 на утриманні свого онука ОСОБА_2 по день його смерті (загибелі) як члена її сім`ї.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 вважаю, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із змісту даної заяви вбачається спір про право.

Так, заявниця просить встановити факт спільного проживання зі своїм онуком ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Херсонській області, Бериславського району, с. Вереміївка, захищаючи Батьківщину, та її перебування на утриманні ОСОБА_2 по день його смерті (загибелі) як члена її сім`ї.

Заяву мотивувала тим, що починаючи з липня 1997 року ОСОБА_2 проживав разом з нею, заявницею ОСОБА_1 , відповідно до рішення №311 виконавчого комітету Берегівської міської ради народних депутатів Берегівського району про призначення останьої опікуном над неповнолітніми онуками.

27.12.2006 року рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області по справі №2-1168 виключено відомості про ОСОБА_4 як батька дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з актових записів про їх народження.

В подальшому рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2007 року по справі №2-249/07 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , позбавлена батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та передано дітей на опікування їх бабки - ОСОБА_1 .

Так, в подальшому малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , залишився проживати з бабусею, заявницею ОСОБА_1 , яка і займалася вихованням та утриманням онука самостійно та в повному обсязі.

З дня виповнення ОСОБА_2 повнолітня, останній залишився проживати зі своєю бабусею (заявницею) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За час спільного проживання, онук та бабуся (заявниця) вели спільне господарство, ОСОБА_2 підробляв сезонними заробітками, отримував дохід, який витрачав для утримання будинку та оплату комунальних послуг, продуктів харчування, тощо за місцем спільного проживання з бабусею ОСОБА_1 .

Інший онук заявниці - ОСОБА_1 рідний брат ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , після повноліття участі в утриманні брати не міг так як був визнаний інвалідом ІІ групи без терміново, з протипоказаннями роботи.

ОСОБА_2 було призвано до лав ЗСУ - 01.03.2022р., а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , загинув при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Херсонській області Бериславського району с. Вереміївка захищаючи Батьківщину.

Після поховання онука заявниця звернулася з питання отримання соціальних виплат, проте працівники зацікавленої особи їй роз?яснили, що вона повинна надати документи, що вона є членом сім?ї загиблого військовослужбовця, і перебувала на його утриманні, тобто на сьогоднішній день окрім звернення до суду щодо встановлення заявленого факту іншої можливості, в неї не має.

Отже, метою встановлення цього факту заявниця вказує можливість отримання соціальних виплат передбачених законом.

У зв`язку з цим, вбачається, що у заявниці виник спір з Міністерством оборони України або військовою частиною, де проходив службу ОСОБА_2 , щодо отримання соціальних виплат передбачених законом.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №686/11198/22 (провадження №61-11564св23) зазначено, що: до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі №638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження №61-18132св19).

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження N 61-3238св22) вказано, що: "під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право ".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі №198/99/15-ц (провадження №61-7049св22) вказано, що: згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України або військовою частиною, де проходив службу ОСОБА_2 , виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для отримання соціальних виплат. За таких обставин, факт, який просить встановити ОСОБА_1 , не може бути встановлений у порядку окремого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 315, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Берегівської міської ради, про встановлення юридичного факту - відмовити.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

С Суддя: Лайош ГАЛ