Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2024 Справа №607/12411/24 Провадження №2/607/2761/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Молень Р.Б.

представника відповідача адвоката Скиби В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Молень Р.Б. звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.03.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №340.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 11.03.2000 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із відповідачем. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем кожного з подружжя, розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Протягом тривалого часу вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а фактичні шлюбні відносини між ними припиненні. Відтак позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.07.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Скибою В.М., із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з підставами позову зазначеними у позовній заяві та ставить під сумнів дійсну волю позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу. Зокрема, не відповідає дійсним обставинам справи факт не проживання сторін разом, оскільки вони проживають за однією адресою, а також факт народження у шлюбі лише сина, так як вони із позивачем є батьками двох дітей. Крім того, вони з позивачем ведуть спільне господарство, так як проживають за однією адресою, позивач веде спільно з нею господарство по будинку, оплачує комунальні послуги та несе інші витрати по будинку. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

30.07.2024 у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявила клопотання про надання терміну на примирення з позивачем ОСОБА_1 4 місяці.

Розгляд вказаного клопотання було відкладено до 11.09.2024, з метою явки у судове засідання позивача ОСОБА_1 та заслуховування його думки з приводу надання терміну на примирення.

Судове засідання призначене на 11.09.2024 було відкладено на 20.09.2024 за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скиби В.М., у зв`язку із його перебуванням на лікарняному, а відповідача у терміновому відрядженні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. З приводу надання терміну на примирення категорично заперечив та зазначив, що вони з відповідачем ОСОБА_2 вже більше 4-х років не підтримують шлюбних відносин, а проживають у одному будинку, як чужі люди, при цьому відповідач не спілкується із ним. Більше того, відповідач ОСОБА_2 подала до суду позов про поділ майна подружжя та з 30.07.2024 по даний час не вживала жодних дій спрямованих на їх примирення та налагодження їхніх стосунків.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Молень Р.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Крім того просив судові витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема і витрати на правову допомогу, покласти на сторону відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомила, докази поважності причин неявки не подавала.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Скиба В.М. у судовому засіданні зазначив, що відповідач заперечує з приводу задоволення позову. Крім того просив відкласти розгляд справи, для забезпечення можливості відповідачу з`явитись у судове засідання. З приводу неявки відповідача ОСОБА_2 у дане судове засідання вказав, що остання не змогла з`явитись через роботу.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2024 постановленою у судовому засіданні без видалення у нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засіданні, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання терміну на примирення судом відмовлено, з підстав того, що у відповідача ОСОБА_2 з моменту заявлення вказаного клопотання (30.07.2024) по даний час було достатньо часу для вжиття заходів примирення із позивачем ОСОБА_1 , проте як встановлено з пояснень останнього відповідач ОСОБА_2 протягом вказаного періоду часу не вживала жодних дій спрямованих на їх примирення та налагодження сімейних стосунків.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи без участі відповідача ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Судове засідання призначене на 11.09.2024 було відкладене на 20.09.2024, у зв`язку із поданням представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Скибою В.М. клопотання про відкладення розгляду справи в тому числі з підстав перебування відповідача у відрядженні.

Разом з тим, докази перебуванням відповідача ОСОБА_2 11.09.2024 у відрядженні до клопотання про відкладення розгляду справи долучені не були та станом на 20.09.2024 суду не подані.

У судове засіданні 20.09.2024 відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, при цьому про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Скиба В.М. суду повідомив, що відповідач ОСОБА_2 не змогла з`явитись через роботу, проте докази поважності причин неявки відповідача суду подані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Пункт 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України визначає, що, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

При цьому неявка відповідача навіть з поважних причин не спростовує його обов`язку з`явитися в судове засідання чи повідомити суд про поважність причин своєї неявки.

Суд зауважує, що у судове засідання 20.09.2024 відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належними чином, при цьому докази поважності причин своєї неявки відповідач суду не подала, а тому керуючись ст. 223 ЦПК України, суд визнає за можливе здійснити розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_2 за участі її представника адвоката Скиби В.М.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 11.03.2000, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 11.03.2000 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що складено актовий запис №340.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 19.09.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на даний час є повнолітньою.

Відповідно до довідки № 781 від 13.06.2024 виданої Великогаївською сільською радою, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Склад його сім`ї наступний: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 мама.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини шостої статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Таким чином, примушування до перебування у шлюбі одного з подружжя, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.

З приводу заперечень відповідача, то суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом з`ясовано, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, сторони сімейні стосунки не підтримують, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Молень Ростислав Богданович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.03.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, за актовим записом №340.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.09.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Молень Ростислав Богданович, РНОКПП НОМЕР_4 , місце праці вул. За Рудкою, 33 м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Скиба Віталій Михайлович, РНОКПП НОМЕР_6 , місце праці вул. За Рудкою, 33/109, м. Тернопіль.

Головуючий суддяН. Р. Кунець