Справа № 462/4672/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що 07 березня 2003 року, між сторонами було укладено шлюб. Від спільного проживання у сторін народилися діти, яка проживає разом з позивачем. Так, їх спільна донька ОСОБА_3 , має безстрокову інвалідність 1 групи з дитинства, що пов`язана з її психічними захворюваннями, та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Так, донька не має можливості навчатися, працювати, та матеріально утримувати себе. Тоді як відповідач є працевлаштованим, має постійний заробіток та додатковий дохід з реалізації електроенергії.

Відповідачем було подано до суду відзив, згідно якого проти задоволення позовних вимоги він заперечив частково. Вказав, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Вважає, що величина частки в розмірі заробітку платника аліментів буде достатньою та необхідною для матеріального забезпечення повнолітньої непрацездатної доньки. Крім того, просив врахувати, що Залізничним районним судом м. Львова, було видано судовий наказ від 07 вересня 2022 року, про стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання обох дітей, та такий наказ перебуває на виконанні Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2024 року, в задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, - відмовлено за безпідставністю.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , значаться: ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, - ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №373428, ОСОБА_3 , має першу групу інвалідності «Б» з дитинства (безтерміново).

В матеріалах справи також містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, з якого вбачається, що відповідач є працевлаштованим та має постійний заробіток та дохід.

В той же час, як вбачається з судового наказу від 07 вересня 2022 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у розмірі однієї третьої з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою від 10 жовтня 2022 року, відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 07 вересня 2022 року.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вказано, що непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.

Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін ОСОБА_3 , має першу групу інвалідності з дитинства, безстроково.

Відповідач проживає окремо, не допомагає позивачу доглядати за їхньою спільною непрацездатною донькою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю, а також нагляду та сторонньої допомоги.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки з інвалідністю.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно судового наказу, на який посилається відповідач, з такого вбачається, що здійснюється стягнення з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у розмірі однієї третьої з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відтак, вказаний наказ спрямований на стягнення аліментів відносно ОСОБА_3 , до досягнення дитиною повноліття. Так, станом на день розгляду вказаної справи, ОСОБА_3 , є повнолітньою, а відтак, дія судового наказу в частині стягнення аліментів на неї не поширюється.

В той же час, відповідач, який є батьком, зобов`язаний піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки, яка є інвалідом з дитинства, та безумовно потребує його батьківської уваги, нагляду та допомоги, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати.

Також судом враховується матеріальне становище позивача, який є працездатною особою працевлаштованим та має постійний заробіток та дохід і спроможний платити аліменти на утримання дитини, з метою забезпечення їй необхідного рівня життя

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Внаслідок наведеного, оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 1211.20 грн., судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 / аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з 11 червня 2024 року.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш