Справа № 183/3874/21
№ 2-п/183/24/24

У Х В А Л А
15 квітня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву відповідача ОСОБА_1 , позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,-
20 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення від 21 лютого 2024 року у справі 183/3874/21 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. В заяві вказує про категоричну незгоду із заочним рішенням суду. Свою позицію ґрунтує на тому, що вказане заочне рішення було отримано довіреною особою ОСОБА_3 01 березня 2024 року, шляхом ознайомлення з матеріалами справи. Сам відповідач не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що він не був належним чином повідомлений про дату проведення вказаного судового засідання. Жодного поштового повідомлення, судові повістки про судові засідання йому не надходили та відповідно він не отримував їх за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , яка була відома суду з позовної заяви. Підтвердження того, що відповідачу надходили будь-які повідомлення чи повістки до суду, відсутні в матеріалах справи, а саме повідомлення про вручення листа.
Що стосується заперечення проти позовних вимог позивача та докази, якими воно ґрунтується, відповідач вказав наступне.
В позовних вимогах АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 30.11.2014, згідно якої отримав кредит, який в подальшому був збільшений до 18 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач стверджує, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» від 30.12.2014, не може вважатись договором в розумінні положень ст.. 626 ЦК України, оскільки вона не мітить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема у заяві відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти, не зазначено розмір кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, не вказано вид платіжної картки, строк дії та суму ліміту кредитування, що є обов`язковими умовами для підтвердження юридичної цінності цього документа. Також, відповідач зазначає, що його не було ознайомлено з умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».
На підставі викладеного, відповідач вважає, що документи, які надано позивачем не можуть підтвердити договірні відносини між відповідачем та позивачем, так як неможливо підтвердити та встановити ідентичність договору від 30.12.2014 та договору, який надав позивач до позовної заяви від 01.06.2021.
Ухвалою суду від 25 березня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до свого провадження.
В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримала з наведених у ній підстав. Просила заяву задовольнити. Також, повідомила суду, що про існування заочного рішення їй стало відомо з Єдиного Державного реєстру судових рішень, який вона періодично перевіряла.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
Вислухавши думку сторін щодо вимог про перегляд заочного рішення, дослідивши заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року, позов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.12.2014 року, що виникла станом 16.05.2021 року, у розмірі 15 521,84 гривень (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня 84 копійок), що складається з заборгованості за тілом кредиту.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення подана відповідачем у строк, визначений ч. 2 ст. 284 ЦПК України.
За положеннями ч. 3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 21 лютого 2024 року відповідач не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи відповідач щоразу був повідомлений судом належно.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання разом з копією позовної заяви і доданими до неї документами були надіслані на адресу реєстрації відповідача.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), що передбачено ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
За змістом статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, зі слів представника відповідача, яка періодично перевіряла Єдиний державний реєстр судових рішень, остання знала про існування даної справи, однак також не з`являлася в судові засідання, а представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, - суд вважав за необхідне провести заочний розгляд цієї справи.
Отже, одночасно існували усі умови передбачені ст.280 ЦПК України для ухвалення судом заочного рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.
Аналізуючи заяву відповідача про скасування заочного рішення в цій справі та перевіряючи наявність тих обставин, які є підставою для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, судом не встановлено поважності причин неявки відповідача в судове засіданні та (або) неповідомлення суду про причини неявки в це судове засідання.
Крім того, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи.
Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судові засідання відповідача (його представника), неподання відзиву та наявність доказів, що мають істотне значення в обґрунтування заперечень проти вимог позивача - за відсутності таких обставин в сукупності у суду немає правових підстав для скасування заочного рішення, що зумовлює необхідність залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В. Сорока.