Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5632/23 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №295/5632/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та франшизи, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Зосименко О.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» на свою корить недоплачене страхове відшкодування у сумі 2 956,30 грн та із ОСОБА_2 франшизу в сумі 1500 грн.; стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати у розмірі 15 073, 60 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що він є власником транспортного засобу Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказує, що 20.10.2022 о 09 год 40 хв за адресою: м. Житомир на перехресті вулиць Шевченка та Пушкінської сталася ДТП з участю транспортного засобу Daewo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» та транспортного засобу Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням. Стверджує, що внаслідок ДТП його транспортний засіб, а саме Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження. З метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків, 21.10.2022 він звернувся із заявою до Житомирської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» щодо страхового випадку та компенсації витрат за матеріальні збитки внаслідок ДТП, до якої додав рахунок-фактуру офіційного дилера Брендів Citroen в Житомирській області ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» № НОМЕР_3 від 21.10.2022 на ремонт свого автомобіля у розмірі 8516,00 грн. Зазначає, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2022 ОСОБА_2 визнано винним у даному ДТП.

Вказує, що 14.01.2023 на ремонт транспортного засобу Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 було перераховано ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 4563,70 грн., проте у зв`язку з тим, що коштів на ремонт не вистачає ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» відмовляється ремонтувати його транспортний засіб. Зазначає, що він, не погоджуючись із даною виплатою та ремонтною калькуляцією звернувся до судового експерта Землюка В.В. стосовно проведення автотоварознавчої експертизи. Стверджує, що згідно висновку експерта №2952 від 13.02.2023, складеного судовим експертом Землюк В.В.: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 на дату огляду 03.02.2023 становить 9 067,61 грн. Вказує, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданим на ім`я ОСОБА_2 передбачена франшиза в розмірі 1500 грн., однак, відповідач будучи винним у вчиненні адміністративного правопорушення та присутнім при проведенні автотоварознавчої експертизи 03.02.2023 жодних дій стосовно компенсації франшизи у розмірі 1500 грн не прийняв. Враховуючи викладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ НАК «ОРАНТА» відмовлено. Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення франшизи у сумі 1500 грн - закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову до ПАТ НАК «ОРАНТА» ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити у вказаній частині нове судове рішення про задоволення позову, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що посилання суду першої інстанції про те, що експертний висновок №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023 не ґрунтується на даних протоколу огляду ТЗ не відповідає дійсним обставинам справи, адже протокол огляду транспортного засобу від 20.10.2022, який складений представником ПАТ НАК «ОРАНТА» містить аналогічні пошкодження транспортного засобу, які зафіксовані у протоколі огляду колісного транспортного засобу від 03.02.2023 складеного судовим експертом Землюк В.В. Зазначає, що судом першої інстанції не вірно зроблено висновок, що ремонт автомобіля ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» не здійснювався, оскільки станом на 14.01.2023 на ремонт транспортного засобу Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 на рахунок ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» було перерахованого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 4563,70 грн., тоді як рахунок відповідачу наданий у сумі 8516,00 грн. Вказує, що ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» відмовився ремонтувати транспортний засіб, оскільки перерахованих коштів не вистачає для проведення ремонту. Стверджує, що станом на момент виготовлення експертного висновку автотоварознавчої експертизи №2952 від 13.02.2023 ремонт транспортного засобу складав відповідно до рахунку ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» від 06.02.2023 9020,00 грн. Зазначає, що ним не заявлялося клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення вартості відновлювального ремонту авто з урахуванням зносу складових автомобіля на 20.10.2022, оскільки ним до позовної заяви було долучено висновок експерта, який відповідач не спростував. Вказує, що судом першої інстанції належним чином не досліджено всі матеріали цивільної справи, а тому враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позову до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін, а також просить стягнути судові витрати.

18 січня 2024 року на адресу суду від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2023 залишити без змін. Вказує, що твердження апелянта про те, що не було проведено жодного судового засідання протирічить детальному опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Ковальовою Я.В. Зазначає, що твердження позивача про те, що до експертизи зауважень не було є помилковим, оскільки всі суттєві зауваження були чітко вказані у відзиві на позовну заяву від 13.06.2023 та в запереченні від 30.08.2023. Вказує, що висновок №2952 від 13.02.2023 проведений на момент огляду, а не на момент ДТП, а тому він є нікчемним доказом та не може братися до уваги при розгляді апеляційної скарги.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вбачається, що в апеляційній скарзі заявлено вимогу про скасування рішення суду в частині незадоволених вимог до ПАТ «НАСК «ОРАНТА». За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення суду в частині вимог до ОСОБА_2 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 20.10.2022 о 09 год 40 хв за адресою: м. Житомир на перехресті вулиць Шевченка та Пушкінської сталася ДТП з участю авто Daewo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Citroen, д.Н.З. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2022 (справа №296/8416/22) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.12.2021 №207412668, розмір франшизи становить 1500 грн.

Згідно рахунком-фактурою офіційного дилера Брендів Citroen в Житомирській області ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» №CA-AM-05048 від 21.10.2022 на ремонт транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 необхідно 8 516,00 грн.

З метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків 21.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо страхового випадку та компенсації витрат за матеріальні збитки внаслідок ДТП. До заяви надав рахунок-фактуру №CA-AM-05048 від 21.10.2022 на ремонт транспортного засобу на суму 8 516,00 грн.

Згідно страхового акту №ОЦВ-СП-22-06-82216/1 та ремонтної калькуляції ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 4 563,70 грн (6063, 70 грн. - 1500, 00 грн. (франшиза) на рахунок ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ».

ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» ремонт авто не здійснювався.

Згідно експертного висновку №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023 вартість завданого матеріального збитку станом на 03.02.2023 становить 9 067,61 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля станом на дату огляду 03.02.2023 становить 9 067,61 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами розмір страхової виплати, яка підлягає виплаті у зв`язку з настанням страхового випадку.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У справі, що переглядається встановлено, що 21.10.2022 ОСОБА_1 подано до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про виплату матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 20 жовтня 2022 року.

До заяви долучив рахунок-фактуру офіційного дилера Брендів Citroen в Житомирській області ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ» №СА-АМ-05048 від 21.10.2022 на ремонт свого автомобіля у розмірі 8516,00 грн.

21 жовтня 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за участю ОСОБА_1 було оглянуто транспортний засіб Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 , про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу.

Пунктом 1 протоколу (акту) огляду транспортного засобу вказано, що цей протокол складений на підставі зовнішнього огляду, цей протокол є лише описом пошкоджень та використовується страховиком (представником страховика) для подальшого визначення розміру матеріального збитку і не покладає на страховика відповідальність з відшкодування збитку.

В подальшому, 01.11.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складено ремонтну калькуляцію №82216/22н на загальну вартість ремонту 6063,70 грн.

08 листопада 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складено розрахунок страхового відшкодування на суму 4563,70 грн.

09 листопада 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складено страховий акт №ОЦВ-СП-22-06-82216/1.

Також, 09.11.2022 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 4563,70 грн на рахунок ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ», що підтверджується платіжною інструкцією №50850 від 09.11.2022. Призначення платежу вказано страхове відшкодування на ремонт автомобіля Citroen С4, д/н НОМЕР_1 . Дог. № НОМЕР_4 від 24.12.2021, власник ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що доказів направлення ремонтної калькуляції №82216/22н від 01.11.2022, розрахунку страхового відшкодування від 08.11.2022 та страхового акту №ОЦВ-СП-22-06-82216/1 від 09.11.2022 ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відтак, згоди про розмір страхового відшкодування у розмірі 4563,70 грн сторонами досягнуто не було.

Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Колегія суддів зазначає, що страхувальник не позбавлений можливості, у випадку його незгоди із нарахованим та виплаченим страховим відшкодуванням, доводити інший розмір такого відшкодування у передбачений законом спосіб.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підтвердження своїх вимог посилався на висновок №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023, складеного судовим експертом Землюк В.В., який на його думку підтверджує розмір завданих йому збитків.

Вбачається, що на запит представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримав ремонтну калькуляції №82216/22н від 01.11.2022, розрахунок страхового відшкодування від 08.11.2022 та страховий акт №ОЦВ-СП-22-06-82216/1 від 09.11.2022. Супровідний лист про направлення вказаних документів датований 14 січня 2023 року.

Не погоджуючись з визначеним розміром страхового відшкодування, 03.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Землюка В.В.

Згідно експертного висновку №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023 вартість завданого матеріального збитку станом на 03.02.2023 становить 9 067,61 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля станом на дату огляду 03.02.2023 становить 9 067,61 грн.

20.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про доплату страхового відшкодування, до якої долучив висновок №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023.

Доказів здійснення доплати страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наданий позивачем висновок експертного дослідження №2952 від 13 лютого 2023 року про визначення вартості матеріального збитку відповідачем не спростовано.

До матеріалів справи відповідачем не додавались будь-які докази визначення розміру матеріального збитку згідно з калькуляцією вартості відновлювального ремонту, що складені страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором страховика).

Тобто, розмір збитків ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не спростований.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наданий позивачем експертний висновок №2952 автотоварознавчої експертизи від 13.02.2023 складений експертом за наслідками безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу Citroen, д.Н.З. НОМЕР_1 , зі складанням відповідного протоколу огляду та фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, зазначає що: «висновок експертного дослідження не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, у наявному висновку експертного дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду».

Колегія суддів підкреслює, що в експертному досліджені №2952 від 13 лютого 2023 року вказано, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України обізнаний.

Зазначене вище також оцінюється колегією суддів з огляду на викладену в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №697/2272/14-к позицію, що для оцінки експертного висновку, наданого стороною, суду необхідно пересвідчитися, що експерт, який надав висновок, розуміє наслідки надання ним завідомо недостовірного висновку або з`ясувати інші питання, що мають значення для оцінки достовірності експертного дослідження, суд має за клопотанням сторони викликати експерта, попередити його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та надати сторонам можливість піддати експерта перехресному допиту.

Однак, сторона відповідача таким правом не скористалася, клопотання про допит експерта не заявляла.

За наведених обставин, суд першої інстанції не правомірно не прийняв до уваги, висновок експертного дослідження №2952 від 13 лютого 2023 року.

Згідно страхового акту №ОЦВ-СП-22-06-82216/1 та ремонтної калькуляції ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 4 563,70 грн (6063, 70 грн. - 1500, 00 грн. (франшиза) на рахунок ТОВ «СОЮЗ АВТОМОТІВ».

За таких обставин сума недоплаченого страхового відшкодування складає 2956,30 грн.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до постанов Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №753/19288/14-ц, від 02 червня 2022 року у справі №638/10072/17, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Вирішуючи спір, колегія суддів врахувавши положення статей 988 ЦК України, а також положення Закону України «Про страхування», доходить висновку про задоволення позову в оскаржуваній частині, оскільки позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами підтверджено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 2956,30 грн не є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що стягується із винної особи, а розміром недоплаченого страхового відшкодування, що підлягає стягненню із страховика в межах ліміту його відповідальності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав р людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавалася адвокатом Ковальовою Я.В. на підставі договору про надання правової допомоги №82 від 06.02.2023.

Згідно п. 5.1 укладеного договору за надання юридичних послуг клієнт сплачує адвокату гонорар з розрахунку 500 грн за годину роботи адвоката.

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги в суді першої інстанції представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 за вищевказаним договором надано акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 24.08.2023 та детальний опис робіт, за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 10 000 грн., з яких - вивчення та аналіз документів ДТП, надання усних консультацій клієнту щодо судової перспективи в даній справі 1 год.; - написання та надіслання адвокатських запитів 1 год.; написання та подання позовної заяви 8 год; - написання та подання відповіді на відзив 4 год.; підготовка заяви щодо розподілу судових витрат 3 год.; - участь у судових засіданнях 21.06.2023 та 22.08.2023 3 год.

Колегія суддів погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу ОСОБА_1 в сумі 10 000 грн підтверджений належними та допустимими доказами.

Разом з тим, оцінюючи обґрунтованість понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено, що представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 здійснено 2 запити, подано відповідь на відзив та заяву щодо розподілу судових витрат.

Також встановлено, що в суді першої інстанції було проведено 2 судових засідань, а саме:

- 21.06.2023 за відсутності сторін у справі; (не фіксувалося технічними засобами);

- 22.08.2023 за відсутності сторін у справі; (не фіксувалося технічними засобами).

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.

Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті здачі-прийняття виконаних робіт від 24.08.2023, згідно договору про надання правової допомоги №82 від 06.02.2023, а також засад розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 з ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» 3000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Щодо стягнення витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до стаття 106 ЦПК України передбачено проведення експертизи на замовлення учасників справи, так, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціалістів, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Отже, положення ЦПК України встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

У постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 (провадження №14-123цс23) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «внаслідок розвитку суспільних відносин у сфері процесуального законодавства, які знайшли своє відображення у внесених змінах до процесуальних кодексів Законом від 15 грудня 2017 року №2147-VIII, задля забезпечення єдності судової практики щодо вирішення питання можливості відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрат на складення висновку експерта, виготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в такій справі, необхідно відступити від висновку, висловленого в постановах Верховного Суду: у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а (провадження № К/9901/31359/20) та від 13 липня 2021 року у справі № 640/19089/20 (провадження № К/9901/22986/21), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22), у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 травня 2023 року у справі № 914/3881/21.

Такий відступ полягає в тому, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права».

До позовної заяви позивачем на підтвердження понесених витрат за проведення автотоварознавчої експертизи надано договір №2952 від 03 лютого 2023 року про організацію взаємовідносин при проведенні оцінки майна, акт №2952 прийому передачі виконаної роботи від 13.02.2023, згідно якого вартість проведеного дослідження складає 4000 грн та квитанцію про оплату вартості експертного дослідження.

Отже, витрати, щодо відшкодування витрат на проведення експертизи відповідно до положень статті 133 ЦПК України відносяться до судових витрат, до яких, зокрема, належать витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, витрати понесені з наданням експертного висновку є безпосередньо судовими витратами та в даному випадку покладаються на страхову компанію.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, то на його користь з ПАТ «Національна акціонерна компанія Страхова компанія «ОРАНТА» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147,20 грн., який складається із 536,80 грн за подання позову (1/2 від 1073,60 грн) та 1610,40 за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у сумі 2 956,30 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 3000 грн судових витрат на професійну правову допомогу надану в суді першої інстанції.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 4000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді