УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 128/4411/23

провадження № 61-6438ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 січня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. Заявнику запропонованонадати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням причин такого пропуску, докази отримання оскаржуваного судового рішення, які вказують на недотримання судом апеляційної інстанції частини п`ятої статті 272 ЦПК України, сплатити судовий збір або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги, надати примірники копій касаційної скарги для учасників справи.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив звільнити його від сплати судового збору та надав пояснення щодо пропуску строку.

Вимоги ухвали Верховного Суду від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 усунув частково, оскільки не надав примірник копії касаційної скарги для учасників справи. Причини невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 червня 2024 року в цій частині заявник не пояснив.

Також ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та скрутне майнове становище, просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки у нього немає жодних доходів, що підтверджується довідкою, що ОСОБА_1 станом на 10 квітня 2023 року не отримує житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про те, що у ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2024 року немає джерел нарахованого доходу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (стаття 8 Закону України «Про судовий збір»).

Системне тлумачення положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» вказує, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти росії» (SHISHKOV v. RUSSIA), заява № 26746/05, пункти 110-111).

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору вказує на те, що викладені у ньому обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору у розмірі 536,80 грн, тобто неможливості сплати судового збору у вказаному розмірі.

Суд враховує, що вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних заявників від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих звернень до суду.

З огляду на вказане немає підстав для задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги.

ОСОБА_1 необхідно подати до Верховного Суду копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та докази сплати судового збору у розмірі 536,80 грн, або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення/зменшення/розстрочення/ відстрочення сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги за умови подання відповідної заяви.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги до 04 жовтня 2024 року.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник