Справа № 491/678/24
УХВАЛА

24 вересня 2024 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна,

ВСТАНОВИЛА:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна.

Перевіркою позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

За вимогами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», надавши відповідні документи, які підтверджують вказаний ним статус учасника бойових дій.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Тобто мінімальна ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви за однією позовною вимогою немайнового характеру з 1 січня 2024 року становить 1211,20 гривень.

Судовий збір за подання позовної заяви до Ананьївського районного суду Одеської області необхідно перерахувати або внести за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Ананьїв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0015634, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

При поданні позову позивач заявив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки він має статус учасника бойових дій.

Разом з тим суд не погоджується з твердженням позивача, що він має пільгу щодо сплати судового збору, як учасник бойових дій, при подачі позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, у інших постановах Верховного Суду (наприклад, від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 04 травня 2020 року у справі № 314/3549/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 24 листопада 2021 року у справі № 761/1004/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 521/17186/20, від 04 травня 2022 року у справі № 373/86/21 тощо), який обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір виключно статтями 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів, суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача, як учасника бойових дій, та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій, а тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Таким чином, оскільки позивачем до позовної заяви не додано документу щодо сплати судового, а статус учасника бойових дій не надає позивачу пільги щодо сплати судового збору у даній справі, позивачу необхідно надати суду квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у розмірі 1211,20 грн.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище викладене є всі підстави для залишення позовної заяви без руху та надання передбаченого законодавством строку з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі не виконання вказаних вимог позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Надєр Л.М.