Провадження №2/447/230/24
Справа №456/6541/23
У Х В А Л А

24.09.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Норик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

вcтановив:

22.12.2023 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокатеса Дзунза О.В. звернулася в Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, а саме просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №101002 від 15.09.2022 в розмірі 11365,73 грн., судові витрати, що складаються із сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

29.12.2023 цивільна справа №456/6541/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит надійшла за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

24.01.2024 відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, призначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

02.05.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Вказує, що підставою звернення позивача до суду є заборгованість за договором про споживчий кредит №101002 від 15.09.2022 в розмірі 11365 грн.73 коп. Зазначає, що 26.04.2024 відповідно до банківської квитанції №28 сплатив вказану заборгованість у повному розмірі, чим виконав своє зобов`язання перед позивачем, а тому у справі відсутній спір про право.

Вважає, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову. Просив суд зважаючи на відсутність предмета спору провадження у праві закрити.

02.05.2024 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» надійшла заява, відповідно до якої позивач підтверджує, що відповідач ОСОБА_1 29.04.2024 здійснив оплату заборгованості за договором про споживчий кредит №101002 в розмірі 11365,80 грн. Беручи той факт, що відповідач сплатив заборгованість за договором про споживчий кредит на стадії судового розгляду (після першого судового засідання у справі), позивач чекає повної компенсації понесених витрат на оплату судового збору та на професійну правничу допомогу. Покликається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що заборгованість відповідача перед позивачем погашена в добровільному порядку, тому провадження по справі слід закрити.

Згідно ч.2 ст. 255 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Встановлено, що відповідач добровільно сплатив заявлену суму боргу позивачем після пред`явлення позову до суду і тим самим задовольнив вимогу позивача щодо сплати заборгованості, що підтверджується наданими представником відповідача квитанцією від 29.04.2024 (позов до суду пред`явлено 22.12.2023).

За таких обставин, закриваючи провадження у справі, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного.

Відповідно до 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справита виконанихадвокатом робіт(наданихпослуг); 2) часом, витраченим адвокатомна виконаннявідповідних робіт(наданняпослуг); 3)обсягом наданихадвокатом послугта виконанихробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатесою Дзундзою О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 20231212/1 від 12.12.2023 та ордеру серії ВС № 1156057.

Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №101002 від 15.02.2022 № вартість витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач становить 7000 грн. (оплата послу адвоката за підготовку позовної заяви, за збирання доказів долучених до позовної заяви, підготовку та подання заяв, скарг, клопотань та інших процесуальних документів у ході розгляду справи). Крім цього між позивачем та представником ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №20231212/1 від 15.07.2024, долучено акт приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №20231212/1 від 12.12.2023. Оплата наданої правничої допомоги підтверджується рахунком №1 від 16.07.2024 на суму 7000,00 грн та платіжною інструкцією від 16.07.2024 №1281.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що даний позов є малозначним, випливає із заборгованості за договором про споживчий кредит, провадження в даній справі відкрите в порядку спрощеного позовного провадження, у умовах запровадженого в країні воєнного стану, відповідачем здійснено під час розгляду справи.

У постанові Великої Палати усправі № 910/12876/19, суд зауважив, щорозмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, щопроцесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У висновках Великої Палати усправі № 755/9215/15-ц, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду усправі № 905/1795/18та усправі №922/2685/19 визначено, щосуд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи наведене, керуючись принципами справедливості, пропорційності в даній справі, в якій витрати на правничу допомогу 7000 грн., суд вважає їх розмір завищеним щодо відповідача при стягненні 11365,73 грн. (ціна позову), виходячи з критерії реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру. Тому понесені позивачем судові витрати на надання правової допомоги слід зменшити з 7000 грн. до 3500 грн.

Керуючись статтями ст.ст. 133, 137, 142, 255, 260-261 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судові витрати в розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», адреса: вул. С. Банери, 87 м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Павлів В. Р.