ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32122/23

Провадження № 22-ц/4820/859/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новатор» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» (далі АТ «Укроборонпром»), Державного підприємства «Новатор» в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Укроборонпром» №514-к від 08.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Укроборонпром» №522-к від 20.11.2023 «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 №514-к «Про звільнення ОСОБА_2 »; визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Новатор» №823 впрп від 20.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді директора ДП «Новатор» з 20.11.2023; стягнути з АТ «Укроборонпром» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2023 до набрання рішенням законної сили, моральну шкоду за незаконне звільнення у розмірі, визначеному судовою експертизою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укроборонпром», ТОВ «Новатор» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення коштів за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд першої інстанції виснував, що спір треба розглядати за правилами господарського судочинства, бо він виник між товариством і його виконавчим органом-особою, яка має повноваження управляти цим товариством.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом зазначено, що застосування правового висновку, зазначеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 року в справі №448/362/22 не має правового значення для справи що переглядається, оскільки правовідносини не є подібними і з різними встановленими обставинами справи. На думку апелянта, даний спір підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №205/4196/18, в якій суд зробив висновок, що за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України).

У своїх відзивах на апеляційну скаргу представники АТ «Укроборонпром» та ТОВ «Новатор» вважають, що судом першої інстанції було повністю досліджено обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим правильно визначено підсудність спору та відповідно не порушено норми процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвалу скасуванню.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Дем`янов Ю.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Новатор» Болишева М.О. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

В судовому засіданні представник АТ «Українська оборонна промисловість» Божков Т.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що наказом АТ «Укроборонпром» №514-к від 08.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 »; наказом АТ «Укроборонпром» №522-к від 20.11.2023 «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 №514-к «Про звільнення ОСОБА_2 » ОСОБА_1 , директора Державного підприємства «Новатор» звільнено 20 листопада 2023 року з роботи зв`язку з скасуванням доступу до державної таємниці, згідно п.2 ч.1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

За змістом ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У статті 21 КЗпП України вказано, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 43-1 цього Кодексу і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу.

Трудовий договір може бути припинено, а працівника звільнено з роботи лише з підстав і в порядку, визначених законодавством про працю.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із частиною третьою статті 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені, або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

01 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення мін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 року, відповідно до підпункту 1 пункту 1 якого частину першу статті 41 КЗпП України доповнено пунктом 5 такого змісту «5) припинення повноважень посадових осіб» Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного закону передбачення так4ої підстави розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб», а в якості компенсації для захисту інтересів останніх - мінімальний розмір вихідної допомоги у розмірі середньої заробітної плати за шість місяців.

Велика Палата Верховного суду, вже вирішувала питання юрисдикції суду щодо спорів у правовідносинах, подібних з тими, які склалися у сторін спору у справі №686/32122/23.

За обставинами справи №452/970/17 позивач (директор дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства) звернувся з позовом, у якому, зокрема, просив визнати незаконним та скасувати накази публічного акціонерного товариства про його тимчасове відсторонення (усунення) від виконання повноважень і про тимчасове виконання обов`язків директора іншою особою. Оскільки позивач оскаржив відповідні накази, насамперед через порушення його трудових прав як працівника публічного акціонерного товариства, і ці вимоги були тісно пов`язані з вимогами про визнання незаконним звільнення позивача за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, яке мало місце після відсторонення позивача, Велика Палата Верховного Суду вважала, що господарський суд не має юрисдикції за вказаними вимогами ( постанова від 29 травня 2019 року).

За обставинами справи № 205/4196/18 позивач оскаржив наказ Міністерства, просив поновити його на посаді директора ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» і стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Підставою позову позивач визначив порушення роботодавцем юридичної гарантії неможливості звільнення працівника за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України у період тимчасової непрацездатності. Ве6лика Палата вважала, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади в керівником юридичної особи (її виконавчого органу спору з цією юридичною особою, її власником (органом уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід врахувати таке:

За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України).

До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення). До 28 березня 2014 року, коли відповідно до підпункту 1 пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року набрала чинності нова редакція пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юрисдикція господарського суду поширювалася на вищевказані спори за участю господарських товариств, а з 28 березня 2014 року - за участю будь-яких юридичних осіб.

З огляду на те, що позивач по справі, що переглядається апеляційним судом, оскаржує його звільнення з посади директора за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу, спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів зауважує, що предмет та підстави позову у справі № 686/32122/23, що переглядається істотно відрізняються від предмета та підстав позову у справі №448/362/22, постанова Великої Палати від 14.06.2023 року, у справі №482/133/22, постанова Верховного Суду від 05.04.2023 року. Тому сформульовані у перелічених справах висновки щодо юрисдикції господарського суду не можна застосовувати для визначення останньої у справі № 686/32122/23.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2024 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк