Справа № 444/4590/23
Провадження № 2/444/300/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Просить визначити їй додатковий строк, а саме три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав зазначених у позові.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи - Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника, самостійних вимог не заявляє, при винеенні рішення покладається на думку суду. Зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рку не заводилась.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Родинні зв`язки між позивачем та померлою ОСОБА_2 підтверджуються копіями свідоцтв про народження та про одруження долученими позивачем до матеріалів справи (а.с. 9-12).

З копіцї довідка № 831 видно, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, власником якої вона була, що підтверджується копією Державного акту серії ЛВ (а.с. 14).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці, що видно з копії вказаконого заповіту від 16.01.2006 року (а.с. 13).

Судом встановлено, що позивач звернулась до Державного нотаріуса Рава-Руської ДНК із заявою про прийняття спадщини, проте при перевірці документів було виявлено, що позивач пропустила термін для прийняття спадщини. У зв`язку з чим, державний нотаріус повідомив їй, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_2 і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, що підтверджується листом з Рава-Руської ДНК за вих. № 460/01-16 від 08.11.2023 року (а.с.16).

Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України може визначити додатковий строк для її подання.

Позивач зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що її мати заповіла все своє майно своїм онукам, тобто дітям позивачки. Про наявність заповіту їй не було відомо.

Суд враховує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадковою права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ( постанова ВС від 06.09.2017р. № 315/765/14-ц; від 13.03.2019 р. № 656/219/18; від 20.02.2019 р. №694/1179/17; від 2 вересня 2020 р. № 288/1856/18; від 01.11.2021р. № 558/381/20).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Позивач у позовній заяві зазначила, що про заповіт їй фактично не було відомо.

Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови).

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій зокрема, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту.

Таким чином, суд надає віри, що позивач була необізнана про такий заповіт від імені ОСОБА_2 , а від так, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про спадкування за заповітом терміном три місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боброїди Жовківського району Львівської області, терміном 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 січня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.