Справа №:755/9545/24
Провадження №: 2/755/5993/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

04.06.2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення попередньої оплати та відшкодування моральної шкоди, у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь 20000,00 грн. попередньої оплати за договором про надання правничої допомоги від 10.01.2023 року, 40000,00 грн. завданої моральної шкоди, 3% річних в сумі 811,80 грн., інфляційні втрати в розмірі 1144,00 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 07.06.2022 року позивачка подала заяву про вчинення кримінального правопорушення на підставі якої було зареєстроване кримінальне провадження №0001286. 10.01.2023 року позивачка уклала з адвокатом ОСОБА_2 договір про надання правничої допомоги з метою представництва інтересів позивачки у вказаному кримінальному провадженні. Позивач посилається на ст. 5 договору та зазначає, що договір не містить чітко визначеного переліку послуг, що надаються за даним договором, разом з цим, у день підписання договору між сторонами було узгоджено розмір винагороди адвоката в сумі 40000,00 грн. та вартість окремих процесуальних дій в доларах США за надання правової допомоги позивачу в кримінальному провадженні, а саме: вступ в справу, ознайомлення з матеріалами справи; консультації, клопотання, запити; участь у слідчих діях (2); підготовка цивільного позову в порядку ст. 128 КПК України; підготовка скарги в порядку ст. 303 КПК України; участь в судових засіданнях. 10.01.2023 року позивачка перерахувала на банківський рахунок відповідача 20000,00 грн. як попередню оплату за надання правової допомоги. 12.01.2023 року позивач та відповідач з`явились до органу досудового розслідування, але в цей день жодних слідчих дій не проводилось, відповідач з матеріалами не ознайомилась, жодних клопотань чи запитів не подавала, лише долучила ордер про надання правової допомоги до матеріалів кримінального провадження, в якому було допущено помилку в назві органу досудового розслідування. Враховуючи непрофесійну поведінку відповідача 12.01.2023 року, позивачка вирішила відмовитись від послуг адвоката і 13.01.2023 року повідомила відповідача про розірвання договору та необхідність повернення сплачених 20000,00 грн., оскільки за період 10.01.2023 року по 13.01.2023 року відповідачем не було виконано жодної роботи щодо надання правничої допомоги. Умовами договору передбачена можливість його дострокового розірвання за ініціативи клієнта, проте порядок, строки та форма розірвання договору, договором не врегульовано. В свою чергу абз. 3-5 ст. 5 Договору визначено, що винагорода вважається відпрацьованою адвокатом у разі його участі у суді та постановлення рішення чи ухвали по справі судом або з позасудовим вирішенням справи, або з моменту вчинення певних дій, замовлених клієнтом. При достроковому розірванні договору з ініціативи клієнта, клієнт не може вимагати повернення грошової винагороди в повному обсязі, якщо адвокат приймав участь у суді - сума визначається в залежності від кількості судових засідань. Якщо справа розглядається в суді більше двох місяців з моменту участі адвоката у справі, грошова винагорода клієнту не повертається. Також, винагорода клієнту не повертається, якщо результат досягнуто іншим, позасудовим, незабороненим законом способом, в т.ч. мировою угодою. Якщо адвокат не приймав участі у суді, але виконував іншу роботу за договором, при достроковому розірванні договору на вимогу клієнта, йому повертається 50% грошової винагороди лише у разі невиконання, або несвоєчасного виконання чи неналежного виконання такої роботи. Відповідачка відмовилась повертати позивачу грошові кошти в сумі 20000,00 грн. навіть частково, мотивуючи це виконанням умов договору та надання такої правової допомоги. Бездіяльність відповідача щодо виконання умов договору та усних домовленостей, обман, безвідповідальне ставлення до своїх професійних обов`язків, відмова у поверненні сплачених коштів за ненадані послуги, спричинили хвилювання позивача, необхідність пошуку іншого адвоката, витрачання часу та ресурсів на написання скарги до КДКА і цього позову. Зневіра та розчарування в адвокатах, як професіоналах, нанесли позивачу моральну шкоду, яку остання оцінює в сумі 40000,00 грн. Моральної шкоди позивач зазнав внаслідок протиправних дій відповідача, який за фахом є адвокатом і порушив вимоги Закону України «Про адвокатуру» та Правила адвокатської етики. Також позивачка посилається на те, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків сторона позивача посилається на положення ст. 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 13.06.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Ухвалою суду від 05.07.2024 року задоволене клопотання позивача про витребування доказів.

05.08.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідачка не визнає заявлених до неї позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що незважаючи на відсутність повної оплати гонорару відповідачка надавала правову допомогу з першого дня звернення позивача, ще до моменту підписання договору і надання такої допомоги з боку відповідачки не переривалось. До підписання договору позивачці були надані тривалі консультації, роз`яснення як у телефонному режимі, так і через листування. Після цього сторони зустрілись на вимогу клієнту у вечірній, неробочий час, в протилежній від місця проживання чи розташування офісу відповідачки частині міста, оскільки по іншому позивачці було незручно. Відповідачка за власні кошти добиралась до місця зустрічі і в зворотному напрямку, хоча договором перебачено оплату транспортних витрат на таксі. Після неодноразових консультацій відповідачка повідомила позивача, що слідчий нічого не робить, що вона неодноразово на нього скаржилась і добилась відкриття ЄРДР відносно її співмешканця. Відповідачка неодноразово спілкувалась зі слідчим щодо руху справи, правової позиції тощо, знайомилась з матеріалами кримінального провадження в присутності слідчого, його колеги і самої позивачки. Слідчий звітував про те, які дії він вчинив, в т.ч. про направлення запитів щодо викрадених медалей тощо. Після візиту до органу досудового розслідування відповідачка неодноразово спілкувалась зі слідчим уточнюючи інформацію, необхідну для ведення справи. При цьому, після офіційного вступу у справі та розпочатої роботи, позивачка повідомила, що її син вчинив скандал з приводу здійснених витрат на справу. Відповідачка пропонувала позивачці оплату за кожен етап роботи, кожну консультацію, дію, проте вона обрала оплату «все включено», але попросила розбити платіж на дві частини, на що відповідачка погодилась. Відповідачка вказує, що згідно договору сторони домовились про гонорар у сумі 40000,00 грн. за представництво потерпілої на стадії досудового розслідування, 20000,00 грн. з яких не було сплачено взагалі. Не сплативши всю суму позивачка фактично утримала у себе недоплачені нею 20000,00 грн. Вимога позивачки повернути відпрацьовані кошти з відсотками та стягнути моральну шкоду є безпідставною та несправедливою. Повноваження відповідачки у кримінальному провадженні закінчились. Оскільки офіційного розірвання договору не було, відповідачка не відмовлялась продовжувати приймати участь у справі, але позивачка агресивно повідомила, що не буде продовжувати справу і забере заяву, поскільки у неї немає грошей. Проте, вбачається, що такі посилання не відповідали дійсності, оскільки 31.01.2023 року матеріали кримінального провадження було направлено до суду з обвинувальним актом. Відповідачка вважає, що вказане доводить, що позивачка лише хотіла отримати безоплатну правову допомогу та безпідставно заробити на цьому. Твердження про те, що відповідачка не знайомилась з матеріалами справи, нічого не робила, є неправдивими та свідчать про те, що позивачка насправді хотіла отримати безоплатну правову допомогу, не сплативши винагороду у повному обсязі. Відповідачка вказує, що на думку позивачки, витрачений відповідачкою час (в т.ч. особистий), у вихідні дні, надання окрім юридичної, психологічної допомоги, вислуховування агресивних висловлювань позивачки на адресу свого співмешканця та слідчого, ознайомлення з матеріалами справи в кабінеті слідчого та з документами надісланими позивачкою, зустрічі з нею у незручний час та у не зручному для відповідачки місці, відкладення інших робочих та особистих справи - нічого не коштує. Стосовно моральної шкоди відповідачка зазначає, що обґрунтування не відповідають дійсності і є намаганням безпідставного збагачення. Позивачка звернулась до відповідачки з проханням надання правової допомоги, вона її невідкладно почала отримувати, ще до підписання договору. Позивачка отримала все що хотіла, і правову допомогу, і моральну підтримку.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2023 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір про надання правничої допомоги згідно якого:

Ст. 1 Предмет договору

- Відповідно до даного договору, згідно з Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 43, 49 ЦПК України, ст. 16, 57, 60 КАС України, Конституцією України, адвокат бере на себе зобов`язання виконання функцій представника, захисника, який має повноваження на ведення справи в судах всіх інстанцій, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, будь-які, без виключення, процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа та надання юридичної допомоги без будь-яких обмежень повноважень, для захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта, в т.ч. надання всіх без обмежень юридичних послуг, що полягають у наданні правничої допомоги, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату грошову винагороду за надання юридичних послуг та сплатити інші грошові витрати пов`язані з виконанням договору.

Ст. 2 Обов`язки адвоката

- Адвокат використовуючи статус представника клієнта та дотримуючись діючого законодавства, здійснює захист інтересів ОСОБА_1 , використовуючи всі надані йому законами України права з метою надання правової допомоги клієнту у судах всіх юрисдикцій, всіх інстанціях та інших правоохоронних органах, в т.ч. органах МВС, СБУ, Прокуратурах, Виконавчих службах, в т.ч. приватні виконавці, органах нотаріату, органах РАЦС, РДА, БТІ, ЖЕО, ГУЮ, РУЮ, МОЗ, ДФС, ПФУ, ВЛК, ВК, МОУ, реєстраційних службах та у всіх установах, в т.ч. банківських установах щодо отримання інформації, що стосується клієнта, з обмеженим доступом, та що містить банківську таємницю, в медичних закладах, установах та розкриття медичної таємниці, що стосуються, в організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування і бере на себе зобов`язання, щодо надання правничої допомоги клієнту кваліфіковано, відповідно до вибраної клієнтом правової позиції після проведення з ним юридичних консультацій та ознайомлення з наданими клієнтом документами, або ознайомлення з матеріалами справи у суді.

- Адвокат гарантує, що всі свої знання, досвід та дії буде спрямовувати на захист клієнта, його прав і законних інтересів та не буде вчиняти ніяких дій, які можуть зашкодити інтересам клієнта. Адвокат гарантує належне збереження всіх документів наданих йому клієнтом для ведення справ та зобов`язується за першою вимогою повернути документи клієнту в тому вигляді та в тій кількості, як отримав від клієнта. Також адвокат не вправі передавати документи клієнта або їх копії третім особам без попередньої письмової згоди на це клієнта, або виключно за рішенням суду.

Ст. 3 Робочий час адвоката

- Робочим часом адвоката є робочі дні з понеділка по п`ятницю з 9.00 години до 18.00 години. Робота до 9.00 години та після 18.00 години в робочі дні, у вихідні та святкові дні оплачується додатково.

Ст. 4 Обов`язки клієнта

- Клієнт зобов`язаний надати всю, необхідну для захисту, відому йому інформацію по справі, не приховувати від адвоката обставини, які можуть спричинити шкоду самому клієнту і які адвокат не зможе передбачити, представити необхідні для захисту документи, які є в його розпорядженні, забезпечити при необхідності явку свідка до суду, здійснити оплату юридичних послуг адвоката згідно з домовленістю сторін договору та надати адвокату грошові кошти до дня судового засідання, але не пізніше дня судового засідання.

- Оплатити транспортні витрати в суді «з/д» грн. або забезпечити адвоката особистим транспортом (таксі) для його явки до суду та до інших інстанцій, що мають відношення до справи.

- Клієнт погоджується з тим, що правова позиція захисника в справі остаточно визначається лише самим адвокатом залежно від обставин справи, з урахуванням думки клієнта та відповідно до вимог норм права і правил адвокатської етики та у відповідності до абзацу 1 ст. 2 Договору. Клієнт не вправі вимагати від адвоката способів і методів захисту, які заборонені законом, не відповідають вимогам адвокатської етики, можуть завдати шкоди інтересам самого адвоката, клієнта чи 3-х осіб.

Ст. 5 Винагорода

- За надання юридичної правової допомоги (надання юридичної консультації, підготовка процесуальних документів, в т.ч. заяв, клопотань, відзивів, заперечень, представництво в судах всіх інстанцій, на досудовому розслідуванні тощо) клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду у розмірі «за домовленістю» гривень.

- Додаткові послуги (складання адвокатських запитів, складання скарг, в т.ч. апеляційної, консультації за рамками даної справи, підготовка процесуальних документів, що не стосується даної справи, тощо) оплачується окремо від даного договору, про що складається додаток до даного договору або новий договір.

- Винагорода вважається відпрацьованою адвокатом у разі його участі в суді та постановлення судового рішення чи ухвали по справі судом, або з позасудовим вирішенням справи, або з моменту виконання певних дій, замовлених клієнтом.

- При достроковому розірванні договору з ініціативи клієнта, клієнт не може вимагати повернення грошової винагороди в повному обсязі, якщо адвокат приймав участь в суді - сума визначається залежно від кількості судових засідань. Якщо справа у суді розглядається більше двох місяців з моменту участі адвоката у справі, грошова винагорода клієнту не повертається. Також винагорода клієнту не повертається, якщо результат досягнуто іншим, позасудовим, незабороненим законом способом, в т.ч. мировою угодою.

- Якщо адвокат не приймав участь у суді, але виконував іншу роботу за договором, при достроковому розірванні договору на вимогу клієнта, йому повертається 50% грошової винагороди лише у разі невиконання, або несвоєчасного чи неналежного виконання такої роботи.

- Клієнт не вправі вимагати повернення грошової винагороди в будь-якому розмірі, якщо рішення, ухвала суду буде постановлена не на його користь, або адвокат своєчасно виконав свої процесуальні обов`язки, або своєчасному виконанню роботи перешкоджали дії чи бездіяльність клієнта.

- Клієнт вправі на свій розсуд виплатити, окремо від цього договору, винагороду (гонорар успіху) адвокату за його роботу незалежно від результатів, про що підписується додаток до даного договору.

- Всі суперечки відносно грошової винагороди вирішуються шляхом переговорів сторін або в судовому порядку.

Ст. 6 Конфіденційність

- Адвокат не вправі розголошувати відомості, які стали йому відомі від клієнта у зв`язку з виконанням професійних обов`язків та забезпечують безпеку клієнта.

- Клієнт не вправі розголошувати відомості, які стали йому відомі від адвоката, а також відомості, які забезпечують безпеку самого адвоката.

Ст. 7 Дія договору

- Даний договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами і діє до настання наслідків у відповідності до абзацу 3 ст. 5 договору.

За змістом відповіді слідчого Святошинського управління ГУ НП у м. Києві від 29.07.2024 року, слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001286 від 08.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та 31.01.2023 року матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт скеровано до Святошинської окружної прокуратури місті Києва та досудове розслідування - завершено. Крім того під час досудового розслідування інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат ОСОБА_2 (свідоцтво №2916 від 31.05.2007 року) який дійсно прибував до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві разом з потерпілою ОСОБА_1 , здійснювала неодноразове спілкування з слідчим стосовно ходу проведення досудового розслідування та узгоджуючи правову позицію.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ст. 653 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: 1) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; 2) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; 4) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; 6) інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; 9) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні . Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Стаття 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору (ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно ст. 1 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами) (надалі - Правила), норми Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.

Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення (ст. 11 Правил).

Згідно ст. 12-1 Правил, адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки.

Адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір (ст. 14 Правил).

Клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, має право розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, зобов`язаний сплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар за всю роботу, що була виконана (надані послуги) чи підготовлена до виконання, а також компенсувати усі витрати за цим договором. Розірвання договору про надання правової допомоги з ініціативи клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, не є показником незадовільної роботи адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) (ст. 31 Правил).

Оцінивши всі наявні у справі докази та встановивши відповідні їм обставини, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Зі змісту заяв сторін по суті справи вбачається, що сторони погодили розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги в сумі 40000,00 грн. і позивачка фактично сплатила адвокату 50% від цієї суми, тобто 20000,00 грн., що також підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

У подальшому позивачка в односторонньому порядку відмовилась від договору.

За даними ЄДРСР судом встановлено, що адвокат ОСОБА_2 не приймала участі в якості представника потерпілої на стадії судового розгляду кримінального провадження №0001286. Представником потерпілої на цій стадії був адвокат Швирков О.С.

Разом з цим, у абзаці 5 ст. 5 укладеного між сторонами договору про надання правничої допомоги вказано: Якщо адвокат не приймав участь у суді, але виконував іншу роботу за договором, при достроковому розірванні договору на вимогу клієнта, йому повертається 50% грошової винагороди лише у разі невиконання, або несвоєчасного чи неналежного виконання такої роботи.

Убачається, що адвокат ОСОБА_2 не приймала участь в судовому розгляді кримінального провадження №0001286, натомість виконувала іншу роботу за укладеним між сторонами договором, що підтверджується відповіддю слідчого Святошинського управління ГУ НП у м. Києві від 29.07.2024 року зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат ОСОБА_2, прибувала до органу досудового розслідування, здійснювала неодноразове спілкування зі слідчим стосовно ходу проведення досудового розслідування, узгоджувала правову позицію.

Той факт, що в ордері адвоката на представлення інтересів позивачки зазначено: у Святошинському ГУ НП м. Києві, замість вірного: у Святошинському УП ГУ НП у м. Києві, не свідчить про невиконання, несвоєчасне, неналежне виконання роботи чи непрофесійність адвоката, адже така технічна помилка не вплинула на можливість адвоката вступити у справу в якості представника потерпілої та виконувати роботу за укладеним між сторонами договором, що випливає зі змісту раніше згаданої відповіді слідчого Святошинського управління ГУ НП у м. Києві від 29.07.2024 року.

Положення абз. 5 ст. 5 договору про надання правничої допомоги свідчать про те, що сторони домовились про можливість повернення клієнту 50% гонорару у разі якщо адвокат не приймав участі в суді, але виконував іншу роботу за договором і така робота була виконана несвоєчасно чи неналежно.

Навіть безвідносно якості робіт, які були виконані адвокатом ОСОБА_2 на стадії досудового розслідування, слід дійти висновку, що враховуючи здійснення позивачкою 50% оплати адвокатської винагороди, остання не має права вимагати її повернення, оскільки інша половина погодженого гонорару лишилась у самої позивачки, а тому за умовами абз. 5 ст. 5 договору про надання правничої допомоги, сплачені 50% (20000,00 грн.) не підлягають поверненню.

Сторони керуючись принципом свободи договору, уклали договір про надання правничої допомоги та погодили його умови, у тому числі щодо здійснення розрахунків, що підтверджується підписами сторін на договорі і за обставинами справи та з огляду на положення абз. 5 ст. 5 договору про надання правничої допомоги, позивачка не має права на повернення їй 50% сплаченої останньою винагороди адвоката.

Інші вимоги позивача є похідними від вимоги про стягнення сплачених коштів, у задоволенні якої суд відмовляє, а тому й інші вимоги не підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Однак судом не встановлено порушення прав позивача адвокатом ОСОБА_2, невиконання чи неякісне виконання адвокатом робіт за договором, що могло б потягнути спричинення позивачці моральної шкоди, а тому суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 23, 509, 525, 526, 610, 611, 626, 627, 628, 629, 638, 651, 653, 901, 907 ЦК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 26.09.2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -