Справа № 462/6314/23 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3339/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Салата Я.І.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження без участі сторін цивільну справу №462/6314/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 ,- про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

25 серпня 2023 року АТ "КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 346,10 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2023 року позовну заяву АТ "КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною і повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржив позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Апеляційна скарга АТ "КБ "ПриватБанк" мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Банком у встановлений строк було виконано вимоги Залізничного районного суду міста Львова зазначені в ухвалі від 19 вересня 2023 року. Позовна заява АТ "КБ "ПриватБанк" викладена українською мовою і така відповідає вимогам ЦПК України та Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 23 жовтня 2023 року та передати справу до суду першої інстанції для вирішення витання про відкриття провадження. Судові витрати стягнути з відповідача на їхню користь.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала про повернення заяви, яка передбачена пунктом 6 ч.1 ст.353 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги суд проводить без повідомлення учасників справи.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що у встановлений судом строк, стороною позивача не усунуто вказані в ухвалі суду недоліки та не надано суду переклад на державну мову України доданих до позовної заяви письмових доказів, які складені російською мовою, не засвідчено вірність перекладу цих документів нотаріально, у порядку, передбаченому ст. 79 Закону України "Про нотаріат", не подано суду докази про неможливість виконання ухвали суду, отже, вимоги до позовної заяви та долучених до неї доказів, визначені ЦПК України - не виконано.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на їхню користь заборгованість за Кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.03.2014 року у сумі 43 346 грн. 10 коп., яка складається з: 35 069 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом; 8 276 грн. 95 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп., було долучено наступні документи:

-розрахунок заборгованості за договором №б/н від 04.03.2014, укладеного між АТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31.10.2015;

-розрахунок заборгованості за договором №б/н від 04.03.2014, укладеного між АТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 31.03.2019;

-розрахунок заборгованості за договором №б/н від 04.03.2014, укладеного між АТ КБ «ПриватБанком» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 22.07.2023;

-довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н);

-довідка про надані АТ КБ "ПиватБанк" ОСОБА_1 кредитні картки;

-копія анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в «ПриватБанке» від 04.03.2014;

-копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанку» від 13.11.2019;

-фотокопія паспорту споживчого кредиту;

-фотокопія витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна";

-витяг з "Умов та Правил надання банківських послуг";

-фотокопія наказу " Об актуализации Условий и правил предоставления банковских услуг и преходе на работу с внешними агентами ПриватБанка (Украина) в рамках публичного обещания вознаграждения", від 03.02.2014;

-копія паспорта ОСОБА_1 ;

-копія довіреності на ОСОБА_2 ;

-копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

-копія статуту АТ КБ "ПриватБанк";

-копія витягу з Державного реєстру банків №ДРБ-000008 від 16.08.2021;

-виписка за договором №б/н за період 04.03.2014-27.07.2023;

-заява про отримання процесуальних документів в електронному вигляді;

-клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження;

-клопотання про розгляд справи за відсутності позивача;

-клопотання про огляд веб-сайту;

-платіжне доручення.

В позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" зазначено, який з додатків є оригіналом, а який є копією і де зберігається оригінал.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 19 вересня 2023 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху у зв"язку з її невідповідністю вимогам ст.95, 177 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що не усі копії документів долучені до позовної заяви посвідчені в установленому порядку, а також на наявність документів і доказів, викладених не державною мовою та подані без перекладу на українську мову.

На виконання вимог ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 19 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, 29 вересня 2023 року від АТ КБ "ПриватБанк" на адресу Залізничного районного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з долученням раніше поданих документів до позовної заяви. Подані документи були прошиті, пронумеровані, підписані та скріплені печаткою банку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що у встановлений судом строк, стороною позивача не повністю усунуто вказані в ухвалі суду недоліки та не надано суду переклад на державну мову України доданих до позовної заяви письмових доказів, які складені російською мовою, не засвідчено вірність перекладу цих документів нотаріально, у порядку, передбаченому ст. 79 Закону України "Про нотаріат", не подано суду докази про неможливість виконання ухвали суду, отже, вимоги до позовної заяви та долучених до неї доказів, визначені ЦПК України - не виконано.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження, учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч.2 ст.174 ЦПК України).

За змістом ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1, 5 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До неналежно оформленої позовної заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, встановивши, що позовна заява АТ КБ "ПриватБанк", не відповідає вимогам статей 95 і 177 ЦПК України, 19 вересня 2023 року постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу строк для усунення її недоліків.

На виконання ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 19 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, АТ КБ "ПриватБанк" подало заяву з додатками - засвідченими копіями документів.

В поданій заяві позивач зазначав, що на момент укладення кредитного договору АТ КБ "ПриватБанк" не належав ні до органів державної влади, ні до органів місцевого самоврядування, тому не мав жодних заборон щодо мови написання договору. На даний час не існує жодного законодавчого акту, який би зобов"язував учасників справи, подавати до суду, зокрема, кредитний договір, який було укладено сторонами на російській мові, перекладеним на українську мову. Надані деякі документи на російській мові, не порушують норми чинного законодавства, тому не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду або визнання позову неподаним та поверненням позовної заяви позивачу. Надані суду банківські документи на російській мові у їх оригіналі, заперечень позичальника щодо не знання російської мови не поступало, відтак їх переклад є недоцільним, оскільки може вплинути на суть викладу локального нормативного акта. Зазначено про долучення копії документів, які прошиті, сторінки пронумеровані та на останньому аркуші прошитих документів проставлено посвідчувальний напис представника, з покликанням на практику Верховного Суду висвітлену в постанові від 18 грудня 2018 року у справі №761/5894/17.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

З огляду на викладене не можна вважати, що позивач АТ КБ "Приват Банк", отримавши копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання (у межах встановленого судом строку для усунення недоліків) ним до суду першої інстанції направлено відповідну заяву з усуненими недоліками.

Зі змісту позовної заяви, яка викладена українською мовою, тобто позовна заява відповідає вимогам ЦПК України, Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року, а також заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи він надав докази, якими, на його думку, ці обставини підтверджуються та їх суть викладена у позовній заяві українською мовою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи він надав докази якими, на її думку, ці обставини підтверджуються.

Згідно з роз`ясненнями викладеними у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що позивач виконав вимоги суду першої інстанції, а тому підстав повертати йому позовну заяву у суду не було.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, а недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з зазначених судом підстав.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції безпідставно визнано неподаною та повернуто позовну заяву позивачу.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам ч.5 ст.12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув позовну заяву.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Щодо вимоги АК КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача на їхню користь судові витрати, суд звертає увагу, що дане питання є передчасним, оскільки питання судових витрат вирішується судом при постановленні судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: п.3) невідповідність висновків суду першої інстанції; п.4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 379 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 26 жовтня 2023 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду із стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк