Справа №591/3836/18
Провадження № 2/591/28/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Кирионенко В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Друченко Тетяни Василівни до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі та припинення права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , згідно якої позивач просить виділити їй в натурі частину домоволодіння АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за вказаною адресою.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2022 року призначено у справі за вказаним позовом будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2022 року долучено до матеріалів справи подані до експертної установи представником позивачки адвокатом Друченко Т.В. матеріали, надано експерту дозвіл на використання зазначених додаткових документів при проведенні будівельно-технічної експертизи. яка призначена ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2022 року, провадження у справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року поновлено провадження у справі за вказаним позовом з підстав повідомлення від Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Бокаріуса про неможливість надання висновку. Призначене підготовче засідання на 28 лютого 2024 року о 13 год. 00 хв.

28 лютого 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання до 18 квітня 2024 року 10 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою усіх учасників у справі, відсутністю відомостей про їх належне повідомлення по час і місце розгляду справи.

18 квітня 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання до 09 липня 2024 року 09 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою усіх учасників у справі.

09 липня 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання до 06 серпня 2024 року 09 год. 30 хв. у зв`язку у зв`язку з клопотанням представника позивачки.

06 серпня 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання до 26 вересня 2024 року 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки.

В зазначене судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки на вказаний нею в позовній заяві адресу, а також повідомлення її представника через систему «Електронний суд», заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

Інші учасники справи в судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Судом здійснювалися заходи для своєчасного повідомлення позивачки про хід розгляду справи, проте поштові повідомлення, надіслані на зазначену в позовній заяві адресу позивача, повернулися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. ІІ а.с. 91). Також позивачці направлено повідомлення про призначений судовий розгляд справи у додатку «Viber» (т. ІІ а.с. 106, 116).

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Крім зазначених вище заходів, представник позивачки ОСОБА_3 повідомлялась про призначені судом судові засідання шляхом доставки судових повісток про виклик до суду в її електронний кабінет через систему «Електронний суд (т. ІІ а.с. 98,107 оборот,109, 195).

З огляду на доставку судових повісток через систему «Електронний суд» представнику позивачки. у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, такі судові виклики вважаються врученими позивачці.

Суду не надано відомостей, які б вказували на те, що адвокат Даниленко Т.В. не має повноважень представляти інтереси позивачки ОСОБА_1 в суді, оскільки відповідних заяв до суду, як цього передбачає ч. 4 ст. 64 ЦПК України, не надходило.

В зазначене судове засідання, як зазначалося вище, позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, що свідчить про втрату її інтересу до вказаного позову.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 18 жовтня 2023 року) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно абз 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діє на час постановлення вказаної ухвали) у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

За вказаною позивачем у позовній заяві адресою, судові виклики були повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Будь-яких заяв щодо зміни позивачем місця проживання або місцезнаходження до суду не надходило.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи обов`язок сторони вживати заходів, щоб дізнатися про стан порушеного нею судового провадження, а також те, що за відсутності позивача неможливо встановити обставини необхідні для розгляду справи, зокрема визначення варіантів розподілу домоволодіння, доведення обставин позову, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Друченко Тетяни Василівни до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі та припинення права спільної часткової власності залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Суддя А.П.Сидоренко