Справа № 337/3630/24
Номер провадження 2/337/1618/2024
23 вересня 2024 рокум. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Трегуб Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
26.06.2024 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 21 761,39 грн.
Ухвалою суду від 05.07.2024 року відкрито провадження по справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позову у встановлений строк суду не надав.
Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14 жовтня 2020 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Запоріжжі на перехресті вул. Сікорського та просп. Моторобудівників, керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «SKODA FABIA» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24 листопада 2020 року по справі № 336/6567/2020 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Регламентна виплата у розмірі 20 261,39 грн була здійснена МТСБУ на підставі заяви ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 15 січня 2021 року, звіту № 628 про оцінку автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_3 , складеного 05.01.2021 року ФОП ОСОБА_4 .
Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 941478 від 02.03.2021 року.
Вартість послуг ФОП ОСОБА_4 , щодо виконання ним звіту № 628 про оцінку автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_3 від 05.01.2021 року, становить 1500 грн.
Факт понесених МТСБУ витрат підтверджується платіжним дорученням № 889365 від 17.02.2021 року.
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність.
Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Обов`язок обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладений на водіїв також положеннями п.п. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України і ст.16 Закону України «Про дорожній рух».
Однак, всупереч зазначеним вимогам закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ним ДТП застрахована не була.
Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону № 1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На виконання своїх обов`язків, передбачених п.34.1 ст.34 Закону № 1961-IV, МТСБУ направило свого представника (працівника або експерта) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 14.10.2020 року, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 628.
Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Для регулювання спірних відносин між сторонами застосовуються норми ЗУ № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
Відповідно до абз.1 ст.28 Закону № 1961-IV Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, що пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 566 від 09.07.2010 року (в редакції чинній на момент ДТП) встановлено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000.00 гривень на одного потерпілого.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, покладається в повному обсязі на особу, яка її завдала.
Відповідно до абз.2 п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 4.2 ст.22 ЦК України, встановлює, що до збитків належать в тому числі і втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Приписами ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-1V передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Отже, так як цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати потерпілій особі набуло право вимоги до відповідача стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.
Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем жодних доказів на спростування встановлених обставин не надано, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України заявлені до відповідача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 1187 ЦК України, ЗУ Про страхування, 57, 60, 61, 88, 213, 215, 222, 224-227 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст заочного рішення виготовлений 24.09.2024 року, копію заочного рішення надіслати учасникам провадження.

Суддя: Л.Г. Салтан