Справа № 342/392/24
Провадження № 2/342/289/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОКП «Коломийське МБТІ» №78970 від 08.01.2024, за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.12.1988 на підставі рішення цього ж виконкому №241 від 14.12.88 р., реєстровий №21. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2024 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0.20 га, що доводиться довідкою Вікнянського старостинського округу №3-98 від 28.02.2024. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 , житлове господарство складається з житлового будинку,1962 року побудови, господарських будівель і споруд. Відповідно до звіту про оцінку ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_2 становить 169 000 грн. Згідно погосподарської книги Вікнянської сільської ради за 1985-1990 роки (на час видачі свідоцтва про право власності на будинок від 1988 року) вбачається, що житлове господарство ОСОБА_4 обліковувалося як робітничий двір. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.12.2004, актовий запис № 14. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу №3-113 від 04.03.2024 на час смерті ОСОБА_4 разом із ним з числа спадкоємців першої черги за законом проживали дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.07.2014, актовий запис № 11. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу №3-100 від 28.02.2024 на час смерті ОСОБА_6 разом із нею з числа спадкоємців першої черги за законом проживав син ОСОБА_7 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17.01.2023, актовий запис № 33. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. 17.02.2024 сторони уклали Договір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Городенківської ДНК та зареєстрований у реєстрі за №270. Згідно п.5 Договору до мене перейшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 . З постанови державного нотаріуса Городенківської ДНК №480/02-31 від 20.02.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. Житлове господарство в АДРЕСА_2 належало особисто батькові позивача - ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 , сторони уклали Договір про поділ спадщини, за яким право на спадкове житлове господарство перейшло до позивача, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючого документа на нього у спадкодавця. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе.

13 березня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, справу постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання в справі призначено на 10 квітня 2024 року о 09.00 год.; витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Призначене підготовче засідання 10 квітня 2024 року о 09.00 год. було відкладено на 09:30 год. 07 травня 2024 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів.

Справу № 342/392/24 (провадження № 2/342/289/2024), яка була призначена до розгляду на 09:30 год. 07.05.2024 знято з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. 07 травня 2024 року перебувала у відпустці.

Ухвалою від 13 травня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, на 30 днів. Підготовче засідання по справі відкладено на 09 год. 15 хв. 28 травня 2024 року.

Призначене підготовче засідання 28 травня 2024 року було відкладено на 09:45 год. 11 червня 2024 року, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно Інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОКП «Коломийське МБТІ» №78970 від 08.01.2024, за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_2 належало ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.12.1988 на підставі рішення цього ж виконкому №241 від 14.12.88 р., реєстровий №21. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2024 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0.20 га, що доводиться довідкою Вікнянського старостинського округу №3-98 від 28.02.2024. Згідно погосподарської книги Вікнянської сільської ради за 1985-1990 роки (на час видачі свідоцтва про право власності на будинок від 1988 року) вбачається, що житлове господарство ОСОБА_4 обліковувалося як робітничий двір. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.12.2004 , актовий запис № 14. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив, отже спадкування відбувалося за законом. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу №3-113 від 04.03.2024 на час смерті ОСОБА_4 разом із ним з числа спадкоємців першої черги за законом проживали дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 . В силу приписів ст. 22 КпШС України (який діяв на час виникнення права на майно та смерті спадкодавця) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Отже, ОСОБА_6 належало половину житлового у спільній сумісній власності подружжя. Належна спадкодавцю ОСОБА_4 половина підлягає успадкування в рівних частинах - по кожному дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 . Відповідно, ОСОБА_6 належить житлового господарства ( + ). ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.07.2014 року, актовий запис № 11. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу №3-100 від 28.02.2024 на час смерті ОСОБА_6 , разом із нею з числа спадкоємців першої черги за законом проживав син ОСОБА_7 , який на час смерті своєї матері був пенсійного віку тав мав право на обов`язкову частку у спадщині. ОСОБА_6 склала заповіт на користь ОСОБА_3 , в т.ч. на належну їй частку житлового будинку. Отже, ОСОБА_6 належало спадкового житлового господарства, яке вона за заповітом розпорядила ОСОБА_3 . Єдиним її спадкоємцем за законом був син ОСОБА_7 , якому у разі відсутності заповіту належала в вся спадщина, тобто господарства, відповідно обов`язкова частка становить 3/8 (:2=3/4х2= 3/8). ОСОБА_7 мав у власності належну йому частку, до якої додається обов`язкова частка у спадщині: + 3/8= 1х2/4х2+3х1/8х1= 2/8 + 3/8= 2+3/8= 5/8. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17.01.2023 року, актовий запис № 33. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. 17.02.2024 сторони уклали Договір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Городенківської ДНК та зареєстрований у реєстрі за №270. Згідно п.5 Договору до ОСОБА_1 перейшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Однак, спадкодавцю ОСОБА_4 фактично належало 5/8 господарства, яке і може успадкувати ОСОБА_1 , а 3/8 господраства підлягають успакуванню спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 ОСОБА_3 . З постанови державного нотаріуса Городенківської ДНК №480/02-31 від 20.02.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріус відмовила у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця. ОСОБА_3 також зазначив, що при вирішенні первісного позову, визнає, що ОСОБА_1 належить 5/8 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 11 червня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (справа №342/392/24, провадження №2/342/458/2024) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом (справа № 342/392/24, провадження №2/342/289/2024), присвоєно об`єднаній справі № 342/392/24, провадження №2/342/289/2024.

Призначене підготовче засідання 11 червня 2024 року було відкладено на 09:45 год. 28 червня 2024 року, у зв`язку з надходженням зустрічного позову та об`єднанням позовів

Підготовче засідання, призначене на 09 год. 45 хв. 28.06.2024 не відбулося, у зв`язку з відключенням електропостачання в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області з 08 год 05 хв. до 10 год 04 хв.

Призначене підготовче засідання 07 серпня 2024 року було відкладено на 09:15 год. 26 серпня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 до суду подав заяву про зміну предмета позову, в якій просив доповнити його зустрічну позовну заяву вимогою наступного змісту: "Ухвалити судове рішення, яким встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши, що вони являються сином та мамою". Підготовче та судові засідання просив проводити без його участі на підставі письмових заяв та документів. На даній заяві містяться підписи учасників справи про отримання копії даної заяви.

Ухвалою від 26 серпня 2024 року прийнято до розгляду заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про зміну предмета позову. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Призначено справу до судового розгляду по суті.

17 вересня 2024 року відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 до суду подав заяву, в якій зазначив, що у заяві про зміну предмета позову допущено технічну помилку у даті смерті ОСОБА_7 , який фактично помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в прохальній частині помилково вказано 24.12.2004. Просив суд при винесенні рішення не брати до уваги неправильну дату смерті ОСОБА_7 та ухвалити судове рішення, яким встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши, що вони являються сином та мамою.

Учасники справи в судове засідання 24 вересня 2024 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в поданій до суду позовній заяві просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду подала заяву, в якій зазначила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Судовий розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 в поданій до суду заяві про зміну предмета позову просив судові засідання проводити без його участі на підставі письмових заяв та документів.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 , виданому 29 квітня 1949 року, зазначено, що ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Однак, як стверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 7, сформованого 28 травня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , номер актового запису № 7 від 04 квітня 1949 року, складений Виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , виданого 25 січня 1977 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області народилася ОСОБА_9 , її батьками є: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в книзі реєстрації актів про народження запис № 1 від 02 січня 1924 року.

Згідно ксерокопій по господарських книг Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, наданих Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області, в господарстві по вул.Радісна, 5 с. Вікно проживали:

-за 1983-1985 р.р.: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова сім`ї, ОСОБА_6 , 1924 р.н., дружина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внук, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внука;

-за 1986-1990 р.р., 1996-2000 р.р.: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова сім`ї, ОСОБА_6 , 1924 р.н., дружина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син, ОСОБА_2 , 1959 р.н., невістка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внук, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внука.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 90 років в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 18 липня 2014 року складено відповідний актовий запис № 11, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 18 липня 2014 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , а/з № НОМЕР_7 , була зареєстрована та проживала в житловому будинку в АДРЕСА_2 . На час смерті ОСОБА_6 в житловому будинку були зареєстровані: невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що стверджується довідкою № 3-100 від 28.02.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 73 років в с. Вікно Коломийського району Івано-Франківської області, про що 17 січня 2023 року складено відповідний актовий запис № 33, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 17 січня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як сином та матір`ю.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно даних ОКП «КМБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 відповідно до Свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 17.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.88 р., реєстровий № 21, що доводиться Інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих № 78970 від 08.01.2024 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Встановлено, що оригінал Свідоцтво про право власності, видане Городенківським РВК 17.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.88 р. втрачено.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369267843 від 11.03.2024, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці, орієнтовною площею 0,20 га по АДРЕСА_2 , що доводиться довідкою № 3-98 від 28.02.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 , споруджено в 1962 р., господарські будівлі та споруди - в 1964, 1970, 1989 та 1990 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 31 від 06.02.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 станом на 08.02.2024 становить - 169 000 грн.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Згідно ксерокопії по господарських книг за 1983-1985 р.р., 1986-1990 р.р., за 1996-2000 р.р. Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, наданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, суспільна група господарства, головою якого був ОСОБА_4 «робіт.».

Отже, спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи «робітничий двір».

Судом встановлено, що будівництво спірного житлового будинку велося подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а отже правовідносини щодо створення зазначеного нерухомого майна регулювалися нормами ЦК Української РСР 1963 року, КпШС України.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Розмір часток у

спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю.

Частиною другою статті 112 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. Аналогічне положення містить і частина перша статті 368 чинного Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1 розд.VII «Прикінцеві положення» СК зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом, тобто з 1.01.2004. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції), норми СК застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 1.01.2004. До сімейних відносин, які існували до 01.01.2004, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. У ч.1 ст.22 КпШС передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування й розпорядження цим майном.

Відповідно до вимог статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні положення закріплені в ст.60 СК, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Уважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК.

Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. ст. 3, 4 КпШС, ст.63 СК).

Згідно із частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Обставини, які вказують на необхідність відходу від принципу рівності часток при визначенні їх розміру, судом не встановлені.

Отже, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належав на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 у віці 87 років в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 25 грудня 2004 року зроблено запис за № 14, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 , виданого 25 грудня 2004 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з № 14, був зареєстрований та проживав в житловому будинку в АДРЕСА_2 ; на час його смерті в житловому будинку були зареєстровані: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що доводиться довідкою № 3-113 від 04.03.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_4 , в рівних частках, які прийняли спадщину після його смерті є його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 .

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 358/2005 (Номер у Спадковому реєстрі № 37078107), заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_7 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 15.06.2005.

Державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 15 червня 2005 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з процентами та відповідною індексацією у ощадбанку с. Вікно, що належало померлому ОСОБА_4 .

10 травня 2019 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. ОСОБА_7 видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:004:0019, загальною площею 0,8624 гектара, що розташована на території Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; 2) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0382, загальною площею 0,2196 гектара, що розташована на території Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що належали померлому ОСОБА_4 на підставі Державних актів на право приватної власності на землю.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Як встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успадкували після смерті ОСОБА_4 1/2 частину (кожний по 1/4 частині) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , однак не оформлено документи про спадкування.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За заповітом від 30 квітня 2007 року, посвідченим секретарем Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 25, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , уродженка та жителька с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким належну їй частину житлового будинку, надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_2 ; все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати, на що вона за законом матиме право; ощадну книжку, земельний пай, заповіла ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 90 років в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 18 липня 2014 року складено відповідний актовий запис № 11, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 18 липня 2014 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , а/з № НОМЕР_7 , була зареєстрована та проживала в житловому будинку в АДРЕСА_2 . На час смерті ОСОБА_6 в житловому будинку були зареєстровані: невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що стверджується довідкою № 3-100 від 28.02.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 є ОСОБА_3 .

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 307/2023 (Номер у Спадковому реєстрі № 71734949), заведену після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 , перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Колегія суддів цивільного суду ВС у справі № 292/389/17 від 25.11.2020 визначила коло спадкоємців за законом першої черги, які враховуються для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині. Частиною 1 ст. 1241 ЦК встановлено, що, зокрема, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. До таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №510/350/16-ц зазначено, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом.

Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 5.10 розділу II глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок), при визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що обов`язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Нотаріус пропонує як спадкоємцю за заповітом, так і спадкоємцю, що має право на обов`язкову частку у спадщині, вказати у своїх заявах про прийняття спадщини всіх спадкоємців за законом.

Сину ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на час смерті матері, тобто на час відкриття спадщини, виповнилося 65 років і відповідно до ст. 75 СК України, ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» він вважається непрацездатною особою та має згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_6 є її син ОСОБА_7 , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця.

Прийняття спадщини спадкоємцем, є обов`язковою умовою здійснення права на спадщину як за законом і за заповітом, так і права на обов`язкову частку у спадщині.До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 червня 2020 року по справі № 556/734/13-ц.

Судом встановлено, що обов`язкова частка ОСОБА_7 у спадщині спадкодавця ОСОБА_6 , а саме належній їй частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , становить 3/8 (1/2 від 3/4) частини даного житлового господарства.

Отже, звідси слідує, що: ОСОБА_7 успадкував після смерті ОСОБА_6 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , однак не оформлено документи про спадкування; ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_6 3/8 (3/4 (6/8) 3/8) частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 73 років в с. Вікно Коломийського району Івано-Франківської області, про що 17 січня 2023 року складено відповідний актовий запис № 33, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 17 січня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Довідкою № 3-99 від 28.02.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 а/з № 33 був зареєстрований та проживав в житловому будинку в АДРЕСА_2 . На час смерті ОСОБА_7 в житловому будинку були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Про те, що ОСОБА_7 , 1949 року народження та ОСОБА_2 , 1959 року народження були подружжям, 20 листопада 1980 року уклали шлюб, в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу запис за № 15 від 20 листопада 1980 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_9 від 20 листопада 1980 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_10 , виданого 28 листопада 1981 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 також є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , що вбачається із копій: свідоцтва про народження серія НОМЕР_11 , виданого 09 квітня 1983 року, свідоцтва про одруження серія НОМЕР_12 , виданого 23 жовтня 2004 року.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 308/2023 (Номер у Спадковому реєстрі № 71734998), заведену після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , на підставі заяв спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу свідоцтва на спадщину за законом від 15.12.2023.

До складу спадщини ОСОБА_7 входить 5/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 : 2/8 (1/4) частка даного житлового господарства успадкована ним після смерті батька ОСОБА_4 та 3/8 частка успадкована ним після смерті матері ОСОБА_6 (обов`язкова частка у спадщині),однак не оформлено документи про спадкування.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено, спадкоємець першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_7 - його дочка ОСОБА_1 , протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подала заяву про прийняття спадщини.

Однак, спадкоємці першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_7 - його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, подали 15 грудня 2023 року заяви (письмові згоди) державному нотаріусу, якими дали згоду на включення ОСОБА_1 , 1983 року народження, до кола спадкоємців за законом і не заперечують про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17 лютого 2024 року уклали договір про поділ спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно якого у спадщину до ОСОБА_2 переходить грошові вклади у ВОБ м.Городенка Івано-Франківської області; у спадщину ОСОБА_3 переходить земельна ділянка, плошею 0,1695 га, кадастровий номер :03:001:0135; у спадщину ОСОБА_1 переходить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ; 3 (три) земельні ділянки, площею 0,8624 га (кадастровий номер :03:004:0019), 0,2196 га (кадастровий номер :03:001:0382), 0,7362 га (кадастровий номер :03:002:0120); решту спадкового майнв ділити в рівних частках. В даному договорі зазначено, що він є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Договір про поділ спадщини належить до групи договорів у сфері спадкового права, а його предметом виступає спадщина як об`єкт цивільних прав. Правовстановлюючим документом на спадкове майно є не договір про поділ спадщини, а свідоцтво про право на спадщину, що видається нотаріусом на виконання цього договору.

Відповідно до пункту 4.16 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

При зверненні ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 на житловий будинок АДРЕСА_2 , державний нотаріус відмовила у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2024 року за № 480/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 5/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що успадковано в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_7 . В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити - встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , як сином та матір`ю та за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) визнати право власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що успадковано в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 331, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1261, 1268-1270, 1272, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 право власності на 5/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , як сином та матір`ю.

Визнати заОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_17 право власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасники справи:

-позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 ;

-відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 ;

-відповідач ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_15 .

Судове рішення складено 24.09.2024.

Суддя: Федів Л. М.