печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії.

Заява обґрунтовується тим, що Печерським районним судом м. Києва під час розгляду справи №2-а-406/2007р. встановлено, що в підвальних приміщеннях в будинку АДРЕСА_1 знаходяться інженерні мережі гарячого та холодного водопостачання, каналізації та опалення всього житлового будинку, що необхідні для технічного обслуговування квартир мешканців цього будинку.

Наразі в підвальному приміщенні проводяться ремонтно-будівельні роботи, унаслідок яких вже пошкоджуються конструкції самого будинку, його фундамент. Крім того, подальше проведення таких ремонтно-будівельних робіт загрожує руйнуванням та/або псуванням інженерних мереж гарячого та холодного водопостачання, каналізації та опалення будинку, що в свою чергу позбавить власників квартир можливості належним чином користуватися необхідними для життєдіяльності комунікаціями.

На підтвердження проведення ремонтно-будівельних робіт в підвальному приміщенні додано фото, зроблені протягом часу підготовки цієї заяви, однак, звертаю увагу, що ремонтно-будівельні роботи почали проводитися раніше через що власники квартир й дізналися про порушення прав мешканців будинку як співвласників підвального приміщення загалом, та моїх прав, зокрема. Порушення прав полягає не лише в незаконному володінні Відповідачем підвальним приміщенням, але й у проведенні протиправних ремонтно-будівельних робіт, які несуть загрозу цілісності будинку, його фундаменту, цілісності та належному функціонуванню інженерних мереж гарячого та холодного водопостачання, каналізації та опалення будинку.

Пошкодження фундаменту будинку несе загрозу не лише цілісності будинку, інженерних мереж, а й, зокрема, моєму життю, здоров`ю, цілісності мого помешкання, майна в ньому. Протягом тривалого часу проведення незаконних ремонтно-будівельних робіт можуть утворитися тріщини у фундаменті через що існуватиме ризик падіння частин будівлі, а також може зменшитись строк служби будівлі. Тріщини у стінах, підлозі і стелі можуть з`явитися через проблеми з фундаментом, що також призведе до потреби в ремонті інтер`єру.

Підвальне приміщення є наразі єдиним приміщенням, що слугує укриттям для мешканців будинку під час повітряних тривог, а отже відсутність доступу до підвального приміщення, проведення в такому приміщенні ремонтно-будівельних робіт також обмежує моє право на безпечне проживання в такому будинку.

На прохання мешканців будинку припинити проведення ремонтно-будівельних робіт в підвальному приміщенні Відповідач не реагує, навіть правоохоронні органи не змогли вплинути на припинення таких ремонтно-будівельних робіт.

Крім того, існує обґрунтований ризик того, що протягом часу розгляду справи за позовною заявою Відповідач може відчужити підвальне приміщення третім особам, що в свою чергу, нарівні з виконанням ремонтних робіт, може ускладнити виконання рішення Суду в майбутньому, оскільки потім Позивачу доведеться повторно звертатися до Суду з аналогічним позовом, але до іншого Відповідача, витрачати додатковий час та ресурси задля приведення нежилого приміщення в стан, що існував до проведення ремонтних робіт, у судовому порядку стягувати з відповідача витрати, здійснені з метою усунення наслідків проведення ремонтно-будівельних робіт, що порушуватиме право на ефективний судовий захист.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд дослідивши обставини справи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, враховуючи при цьому, що вказані заходи носять тимчасовий характер, обмежують права лише в частині, забезпечуючи позивачу право на ефективний захист.

18 червня 2007 року Печерським районним судом м. Києва було винесено постанову по справі №2-а-406/2007 якою визнано неправомірним та скасовано рішення Печорської районної у м. Києві ради №29 від 27.11.2003 року в частині приватизації нежилих приміщень площею 175,6 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 ; визнано неправомірним та скасовано наказ Головного управління комунальної власності м. Києва №185-В від 25.02.2004 року; визнано неправомірним та скасовано свідоцтво про право власності на нежилі приміщення в будинку АДРЕСА_1 від 25.02.2004 року, видане територіальній громаді Печерського району м. Києва.

Із долучених до матеріалів заяви фото вбачається, що в підвальному приміщенні проводяться ремонтно-будівельні роботи із руйнуванням полу та стін.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову, які заявник просить вжити, є співмірними із позовними вимогами, а їх невжиття у вигляді накладення арешту на нежиле приміщення та заборони вчиняти будь-які дії з проведення ремонтних, будівельних робіт у цьому приміщенні може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав і інтересів позивача, що унеможливить або суттєво ускладнить захист прав заявника у випадку задоволення позову, адже протягом часу розгляду справи відповідач може відчужити підвальне приміщення третім особам, що в свою чергу, нарівні з виконанням ремонтних робіт, може ускладнити виконання рішення суду в майбутньому.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не передбачає збитків відповідача, а також відсутність обставин визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на нежиле приміщення загальною площею 175,6 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 32536303).

Заборонити вчиняти будь-які дії з проведення ремонтних, будівельних робіт в нежилому приміщенні загальною площею 175,6 кв.м., розташованому в будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_3 .

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С. В. Вовк