Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , рідний дід позивача за матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , рідна бабуся позивача за матір`ю. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були одружені, заповітів за життя не залишали. На день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на наступне майно: земельну ділянку площею 1,53 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради Берегівського (бувшого Виноградівського) району, належна на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 08.12.2000, І-ЗК №038967. Ніхто із спадкоємців першої черги за законом не прийняв спадщину ОСОБА_5 . Відсутність спадкових справ підтверджено Витягом із Спадкового реєстру. Набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, які втрачено. Відповідач мати позивача на спадщину не претендує. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак згідно прохальної частини позовної заяви позивач просила суд провести розгляд справи у ївідсутність.

Відповідач та її представник адвокат Хемишинець Е.І. у підготовче засідання також не з`явилися, однак представник відповідача подала до суду заяв про розгляд справи у їх відсутність та визнання вимог позивача у повному обсязі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , рідний дід позивача за матір`ю, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , рідна бабуся позивача за матір`ю, про що свідчать свідоцтва про смерть.

Останнє місце проживання бабусі позивача було АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 19.06.2024 № 407.

На випадок своєї смерті ні дід ні бабуся позивача заповітного розпорядження не залишив.

На день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на наступне майно: земельну ділянку площею 1,53 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради Берегівського (бувшого Виноградівського) району, належна на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 08.12.2000, І-ЗК №038967.

Спадкоємець за законом першої черги дочка померлої та рідна мати позивача, відповідач по справі ОСОБА_2 спадщину не прийняла та на спадкове майно не претендує.

Після смерті бабусі позивач, як спадкоємець за законом п`ятої черги прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки згідно довідки Вилоцької селищної ради від 19.06.2024 № 409, на день смерті спадкодавця проживала разом з нею у спадковому будинку.

Інші спадкоємці відсутні.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі позивач звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, які втрачено.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті бабусі має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1265, 1268, 1270, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на:

- земельну ділянку площею 1,53 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради Берегівського (бувшого Виноградівського) району, належну на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 08.12.2000, І-ЗК № 038967.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко