ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/572/24 Справа № 932/7406/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко Марина Геннадіївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі номер 932/7406/23 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису №6 від 31 травня 2022 року, зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01 травня 2022 року по 10 липня 2023 року та про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису №6 від 31 травня 2022 року, зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01 травня 2022 року по 10 липня 2023 року та про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Давлатов Ш.Б., подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Давлатов Шавкат Бобоєвич, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року в цивільній справі номер 932/7406/23 - закрито.

13 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко Марина Геннадіївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

У заяві ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко М.Г., просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

На обґрунтування розміру понесених судових витрат ФОП ОСОБА_1 надав до апеляційного суду акт прийому-передачі виконаних робіт згідно з договором від 01.02.2023 року.

Від інших учасників заперечення на подану заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не надійшли.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частини перша та друга статті 134 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 березня 2023 року у справі № 755/7694/20 (провадження № 61-12174св22) зазначено, що: «Застосування відповідних положень статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що: «Велика Палата Верховного Суду зауважує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису №6 від 31 травня 2022 року, зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01 травня 2022 року по 10 липня 2023 року та про відшкодування моральної шкоди - відмовлено (а.с. 92-94).

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Давлатов Ш.Б., подала апеляційну скаргу (а.с. 121-126).

25 липня 2024 року до апеляційного суду надійшов відзив відповідача ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко М.Г., на апеляційну скаргу позивачки (а.с. 166-168).

У відзиві ФОП ОСОБА_1 не зазначено попереднього розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікував понести в зв`язку із розглядом справи.

11 вересня 2024 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Давлатов Шавкат Бобоєвич, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року в цивільній справі номер 932/7406/23 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису №6 від 31 травня 2022 року, зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01 травня 2022 року по 10 липня 2023 року та про відшкодування моральної шкоди, закрито (а.с. 171-173).

13 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко Марина Геннадіївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з Актом прийому-передачі виконаних робіт від 12.09.2024 року згідно з договором від 01.02.2023 року, в якому наведений об`єм роботи (в год.) (а.с. 176-177зв., 178).

Аналізуючи подану заяву та доданий до неї Акт прийому-передачі, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення розміру фактичних понесених відповідачем судових витрат, оскільки в Акті не наведено будь-яких сум. У договорі про надання правової допомоги від 01.02.2023 року, на який посилається заявник, також не наведено розміру винагороди (пп 3.1 п. 3), з якої має розраховуватися сума правничої допомоги (а.с. 107-108).

Виходячи з наведеного вище, оскільки відповідачем ФОП ОСОБА_1 не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікував понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також в заяві про ухвалення додаткового рішення та додатках до неї не наведено суми розрахунків, апеляційний суд вважає, що заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко Марина Геннадіївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 270, 381 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ляшенко Марина Геннадіївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2024 року.

Судді: