У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕПТ ФОРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, з примусового виконання виконавчого напису № 205161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, з примусового виконання виконавчого з примусового виконання виконавчого напису № 205161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відповідно до отриманої судом відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 810214 від 26.09.2024 року боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 - що не належить до юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва.

Таким чином, місцем вчинення виконавчих дій є місце проживання боржника, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які постанови приватного виконавця із зазначенням нерухомого майна, органів і установ, їх адреси у Деснянському районі м. Києва, щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, що унеможливлює належне визначення судом питання про вчинення відповідних виконавчих дій на території саме Деснянського району м. Києва.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Деснянського району м. Києва здійснюються будь-які виконавчі дії, тому справа підлягає направленню на розгляд до Ізмаільського районного суду Одеської області.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕПТ ФОРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, з примусового виконання виконавчого напису № 205161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором, - передати на розгляд до Ізмаільського районного суду Одеської області, за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Суддя: Н.Г.Таран