Справа № 697/288/20
Провадження № 2/697/257/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бовшика М.Ю.,

представника відповідача адвоката Константінової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі також ОСОБА_3 , відповідач) про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначила, що 29.09.2018 вона, ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували законний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

03.07.2019 рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ними розірвано.

За час їх шлюбу ними було спільно набуте наступне майно: мікрохвильова піч 1500,00 грн., телевізор 5000,00 грн., тракторний плуг, мультиварка 2000,00 грн., двері з послугами установки 50000,00 грн., пилосос 2400,00 грн., рамки плугів до трактора, комод 2000,00 грн., меблевий комплект для прихожі 6500,00 грн., меблевий комплект + шафа 7200,00 грн., бензопила 2600,00 грн., автомобіль 225000,00 грн.

Вищевказане підтверджується актом опису майна. Зазначає, що вказана в акті ціна майна може відрізнятися від ринкової.

Під час судового процесу у справі про розірвання шлюбу вона звернулася до відповідача з пропозицією розділити між ними вищезазначене майно, але отримала категоричну відмову.

Крім того, її колишній чоловік таємно, без її відома, придбав за їх спільні кошти автомобіль.

Просить суд відстрочити сплату судового збору до надання експертом висновку про вартість спірного майна; витребувати з Територіального сервісного центру № 7145 м. Золотоноша регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області інформацію про те, які транспортні засоби (марка, модель, рік випуску) були зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 за період з 29.09.2018 по 03.08.2019; призначити у справі товарознавчу експертизу та задати експерту питання, а саме: яка ринкова ціна: мікрохвильової печі, телевізора, мультиварки, дверей в будинку АДРЕСА_1 та послуг з установки (монтажу) вказаних дверей, пилососа, комода, меблевого комплекту для прихожі, меблевого комплекту зі шафою, поросят, бензопили, автомобіля який належить відповідачу?; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину наступного майна: мікрохвильова піч, телевізор, мультиварка, двері з послугами установки, пилосос, комод, меблевий комплект для прихожі, меблевий комплект + шафа, бензопила, автомобіль, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 27.02.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Клопотання позивача задоволено та витребувано з Територіального сервісного центру № 7145 м. Золотоноша регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області інформацію про те, які транспортні засоби (марка, модель, рік випуску) були зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 за період з 29.09.2018 по 03.08.2019 (т.1 а.с.30-31).

06.03.2020 від Територіального сервісного центру № 7145 РСЦ МВС в Черкаській області надійшла довідка № 31/23/45-94п з інформацією про транспортні засоби, які були зареєстровані на ОСОБА_3 (т.1 а.с.36).

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2020 задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору. Визначено попередньо, що розмір судового збору за позовну вимогу позивача майнового характеру про поділ майна подружжя становить 840,80 грн. Роз`яснено позивачу та його представнику, що у разі встановлення судом при вирішенні справи дійсної вартості 1/2 частини спірного майна, зокрема, після отримання висновку експерта про дійсну вартість, та за умови, що вона буде перевищувати 84080,00 грн. з позивача буде стягнуто розмір недосплаченого судового збору, як це передбачено ч. 2 ст. 176 ЦПК України (т.1 а.с.46-47).

01.07.2020 від представника позивача надійшло уточнення позовних вимог в яких він просить словосполучення пункту 5 позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, викладене як «автомобіля, який належить відповідачу» розуміти та читати як «автомобіля марки HYUNDAI, модель TUCSON, 2006 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , придбаного відповідачем 22.01.2019 та перереєстрованого на нового власника 10.05.2020» (т.1 а.с.61).

30.09.2020 від представника відповідача адвоката Потієнко (Константінової) Т.М. надійшло клопотання про витребування з Головного управління ДФС у Черкаській області Черкаське управління Канівська ДПІ з Державного реєстру фізичних осіб платників податків інформацію про доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2017, 2018 роки (т.1 а.с.78-79).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2020 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Потієнко (Константінової) Т.М. та витребувано з Головного управління ДФС у Черкаській області Черкаське управління Канівська ДПІ з Державного реєстру фізичних осіб платників податків інформацію про доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2017, 2018 роки (т.1 а.с.81).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.09.2020 задоволено клопотання представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. та призначено у справі судову товарознавчу експертизу (т.1 а.с.83-84).

09.09.2021 на адресу суду Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернута ухвала про призначення експертизи по цивільній справі № 697/288/20 без виконання (т.1 а.с.90).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.09.2021 поновлено провадження справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.93).

26.10.2021 від представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. надійшло клопотання про проведення у справі товарознавчої експертизи (т.1 а.с.97-98).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.10.2021 задоволено клопотання представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. та призначено у справі судову товарознавчу експертизу (т.1 а.с.101-102).

27.04.2022 до суду надійшов висновок експерта № 1586/21-23 від 14.04.2022 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 697/288/20 (т.1 а.с.118-127).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2022 поновлено провадження справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.129).

06.07.2022 від представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. надійшла заява про зміну позовних вимог в якій він просив вимоги позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя викласти наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 автомобіля марки HYUNDAI, модель TUCSON, 2006 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , в розмірі 119945,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 мікрохвильової печі, телевізора, тракторного плуга, мультиварки, двері з послугами установки, пилососа, рамки плугів до трактора, комод, меблевого комплекту для прихожі, меблевого комплекту та шафи, бензопили в розмірі 54600,00 грн.» (т.1 а.с.142-143).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2022 заяву представника позивача адвоката Бовшика М.Ю. про збільшення позовних вимог у справі прийнято до розгляду; задоволено клопотання про призначення експертизи та призначено у справі судову товарознавчу експертизу (т.1 а.с.163-166).

31.01.2023 від Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи у цивільній справі № 697/288/20 (т.1 а.с.184-187).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.01.2023 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.189).

20.02.2023 від представника відповідача адвоката Константінової Т.М. надійшло клопотання про витребування з Головного управління ДФС у Черкаській області Черкаське управління Канівська ДПІ (м. Канів) з Державного реєстру фізичних осіб платників податків інформацію про доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2017, 2018 роки (т.1 а.с.205-206).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Константінової Т.М. та витребувано від ЦОП Канівської ДПІ ГУ ДПС у Черкаській області інформацію про доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2017, 2018 роки. Закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.221-223).

24.03.2023 на виконання ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла відповідь від Головного управління ДПС у Черкаській області з інформацією про доходи ОСОБА_5 (т.1 а.с.242-243).

Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 33 від 10.04.2023, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 10.04.2023 було проведено повторний автоматичний розподіл справи та згідно протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.04.2023, справу передано для подальшого розгляду судді Скирді Б.К. (т.1 а.с.245, 246-247).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2023 (суддя Скирда Б.К.) справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.249).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що познайомилися вони з відповідачем давно у друзів. Відповідач запропонував переїхати до нього і вони проживали у його мами в с. Межиріч. Потім вирішили одружитися, зареєстрували шлюб у Звенигородці, де проживали її батьки. На весілля скуплялися разом. За час шлюбних відносин вони набули спільне майно: комод, меблі, шафи, телевізор, мультиварку. Все купувалось за весільні кошти. Її батьки допомогли грошима на купівлю автомобіля, дали 2000 доларів. Коли встановлювали двері у будинку також позичили гроші у її батьків. Відповідач сам просив у її батька 700 доларів. Кошти не повернули. Долари витратили на автомобіль. ОСОБА_7 витрачали на облаштування побуту в будинку. Купили мультиварку, пилосос, шафи, комод, поросята, бензопилу, мікрохвильову піч, двері та з послугами установки, а також автомобіль. Плуг не купували. Що купували до мотоблока не пам`ятає. Купували 9 дверей, поміняли по всій хаті. Встановлював двері спеціаліст. Оплачували або вона, або відповідач. Його батьки кошти не давали. Кошти були спільні сімейні. Мати відповідача погоджувалась на встановлення дверей. Коли вони вирішили проживати разом відповідач поставив перед фактом, що від матері не підуть, тому потрібно облаштовувати побут там. Шлюбні відносини припинились вкінці квітня 2019 року. Проживали з кінця травня 2018 року в с. Межиріч. Вкінці квітня 2019 року вона пішла від ОСОБА_3 і відразу подала заяву про розірвання шлюбу. Автомобіль був придбаний в січні 2019 року за 8200 доларів, на той час це було 250000,00 грн. Позивач спочатку проживала і працювала в м. Черкаси, а потім пішла на роботу в МХП комірником, зарплата в неї була у 2018 році близько 7-8 тисяч гривень. ОСОБА_8 також працював на МХП. Раніше в неї автомобіля не було, а в ОСОБА_8 був. Розійшлися вони після скандалу, вона поїхала до батьків і після цього вони розійшлися. ОСОБА_3 ставив свої умови щодо поділу майна, хотів щоб йому залишила більшу частину коштів. Коли вона приїхала за речами, то у будинок не потрапила, їй речі винесли зібрані. З травня 2019 року вона не була в будинку в с. Межиріч. Позивач пропонувала поділити все хоча б пополам, але відповідач ставив свої умови. Кошти її батькам не бажав повертати, які вони позичали. Не повідомляв, що продав автомобіль. Коштів від продажу не давав. Автомобіль продав своїй двоюрідній сестрі. Спільно куплені речі вона не забирала. Забрала лише одяг, косметику. ОСОБА_3 навіть не віддав подарованим ним речі. В нього був до цього автомобіль, який він продав і доклав до купівлі нового автомобіля HYUNDAI. Приблизно за 1200-1300 доларів було продано його старий автомобіль. Знає, оскільки продавали разом. Ще був у відповідача автомобіль ВАЗ 2106 жовтого кольору, який купували разом, який коштував 1000 доларів (900-1000). Один час вона працювала сама, оскільки відповідач хворів. Також вони допомагали його мамі, робили операцію в м. Черкаси, вони оплачували. Її батьки були в хаті в с. Межиріч 29.06.2018, а потім після Різдва 2019 року. Відповідач їй не телефонував та кошти за автомобіль не давав.

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні позов підтримав, оскільки вважає його обґрунтованим і позивач має право на компенсацію частки спільно нажитого майна, яке є неподільним.

Представник відповідача адвокат Константінова Т.М. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони нічим не доведені і не підтверджені. Деяке зазначене майно в позові не належить родині, а належить мамі відповідача. Автомобіль належить до особистої власності відповідача. Відповідач їй повідомив, що автомобіль продав, половину коштів віддав колишній дружині, розписки не брав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона є матір`ю позивача. Перший раз в с. Межиріч вони приїхали на день народження дочки, де і познайомилися з відповідачем та його мамою. 29.09.2018 було весілля. Під час спільного проживання вони нажили майно: автомобіль HYUNDAI, поросят, телевізор, мікрохвильову піч, меблевий комплект, бензопилу, двері по всій хаті (близько 7-8). Кошти на весілля було подаровано в розмірі близько 200000 грн. На автомобіль позичали в свідка та її чоловіка. Весільні кошти витрачали на всі меблі, мікрохвильову піч, пилосос, весь перелік майна не пам`ятає. У молодих був також мотоблок. Плугів, рамок ніби не було, точно не пам`ятає. Автомобіль купували за весільні кошти та вони з чоловіком дали їм 2000 доларів. Кошти на весіллі дарували спільно молодим. Акт про визначення майна підписували, але не пам`ятає де. Вони бачили встановлені двері, коли приїздили після нового 2019 року. В с. Межиріч були 2 рази: 29.09.2018 і в січні 2019 року. Суму подарованих коштів сказали їй діти. Ніяких коштів ОСОБА_8 не повертав. Свідок бачила все майно, окрім пилки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що позивач є його дочкою. За час спільного проживання сторони придбали майно: автомобіль, телевізор, двері з послугою установки, меблі, побутова техніка пилосос, мікрохвильова піч, бензопила. Тракторних плугів не було. На автомобіль і на двері з послугою установки вони допомагали, дали на автомобіль 2000 доларів. Ціна автомобіля нібито 6000 доларів. Все інше купували за весільні кошти. Скільки на весілля подарували коштів свідку невідомо. Дверей було 3 чи 4, точно не пам`ятає. В с. Межиріч були 2 рази на день народження дочки і на різдвяні свята. Складений акт підписував. На двері просив ОСОБА_8 гроші і не повернув. Ті кошти, що брали на автомобіль також не повертали. Коли сторони розійшлися, то свідок лежав у лікарні. Це був травень 2019 року. Колишній зять не писав, телефонував, щоб він, як батько, вплинув на дочку щоб вони не розходились.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показала, що вона є матір`ю ОСОБА_8 відповідача, а ОСОБА_12 її колишня невістка. Діти проживали разом з вересня 2018 року і до Пасхи (квітень 2019 року) розійшлися. Під час спільного проживання купували мікрохвильову піч, меблеву стінку, телевізор, пилосос на спільні кошти. Бачила все особисто, оскільки вони разом проживали з нею, обоє працювали. ОСОБА_8 заробляв більше за ОСОБА_12 в два рази. Бюджет у них був спільний. Спочатку з весни проживали разом без реєстрації шлюбу у неї в будинку. Свати хотіли влаштувати пишне весілля, а вона не хотіла великого гуляння. Домовились, що кожний заплатить за своїх гостей. Весільний наряд оплачувала свідок. Спочатку свідку повідомили, що на весілля подарували сім з половиною тисяч доларів, але пізніше сказали, що помилились і сума подарованого складає 6000 доларів. Куди потім ділися кошти, свідку не відомо. Самих грошей вона також не бачила. Всі спільні речі лежать у неї в залі не розпаковані. Пропонувала позивачці забрати все що їй потрібно, проте вона повідомила, що все буде вирішувати через суд. Двері свідок встановлювала сама за свої кошти, це було 7 чи 8 дверей. З установкою їй допомагав син ОСОБА_8 . У свідка є самостійний дохід: парники, корова. Точно свідок не може повідомити чи допомагала ОСОБА_12 . Відповідач продав свій автомобіль, доклав гроші та купив новий автомобіль HYUNDAI. Автомобіль часто ламався і він його продав. Свати за весь період спільного життя дітей були разів три. Свідку невідомо чи позичали свати ОСОБА_8 кошти на автомобіль. Меблі стоять нові, не зібрані, позивач може приїхати і забрати. При свідку ніяких актів не складалося, свати не бачили ніяких меблів. Офіційно свідок не працювала, вела домашнє господарство, має третю групу інвалідності та отримує пенсію. Також діти купували пару поросят. Двері встановлювались вкінці 2018 року на початку 2019 року. Двері коштували 37000,00 грн. Син допомагав з установкою дверей, давав періодично кошти. Свідку не відомо про позичені кошти сватами. Позивачка не зверталась до її сина з пропозицією щодо поділу майна. ОСОБА_12 приїздила забирати речі, вони були зібрані і стояли у веранді. Письмово ОСОБА_8 до ОСОБА_12 не звертався щодо поділу майна. Свідок сама телефонувала свасі, щоб забрали майно.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що сторони являються його знайомими. В 2015 року ОСОБА_8 купив у нього автомобіль Лада 2112, 2005 року випуску за 1000 доларів, автомобіль був у задовільному стані. Відповідача знає, оскільки разом працювали на МХП. Автомобіль ОСОБА_8 купував по дорученню, офіційно не переоформляв на себе. Потім відповідач продав даний автомобіль іншій особі, приблизно через рік, точно не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що знайомий з ОСОБА_3 купував у нього автомобіль, позивача не знає. В листопаді 2017 року купив у ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 2112 за 3200 доларів, документи були не на ньому. Потім свідок поїхав та переоформив автомобіль на себе. Кошти за автомобіль передавав особисто ОСОБА_3 , який написав розписку про отримання коштів. Для переоформлення автомобіля свідок зустрівся з ОСОБА_13 .

Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, представника позивача, представника відповідача, а також показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 29.09.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Канівського міськрайонного суду у справі № 697/1145/19 від 03.07.2019 (т.1 а.с.11-12).

З акту опису майна, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 та є спільною сумісною власністю подружжя від 22.08.2019 вбачається, що виявлено під час обстеження майно, яке зі слів ОСОБА_2 являється спільною сумісною власністю подружжя: мікрохвильова піч 1500 грн., телевізор 5000 грн., мультиварка 2000 грн., двері + установка 50000 грн., пилосос 2400 грн., комод 2000 грн., меблевий комплект для прихожі 6500 грн., меблевий комплект (+ шафа) 7200 грн., поросята 3100 грн., бензопилка 2600 грн., автомобіль 225000 грн. Опис складено в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т.1 а.с.13).

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 7145 РСЦ МВС в Черкаській області № 31/23/45-94п від 03.03.2020, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, у період з 29.09.2018 по 03.08.2019 за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значився один транспортний засіб автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2006 р.в. Придбаний 22.01.2019 та перереєстровано на нового власника 10.05.2019 (т.1 а.с.36).

Відповідно до договору купівлі-продажу 7141/2019/1279067 транспортного засобу від 22.01.2019, ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_15 транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 2006 р.в., номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_4 (т.1 а.с.58).

Згідно договору купівлі-продажу 7144/2019/1455225 транспортного засобу від 10.05.2019, ОСОБА_3 продав ОСОБА_16 транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, 2006 р.в., номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 (т.1 а.с.76).

Відповідно до висновку експерта № 1586/21-23 від 14.04.2022 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 697/288/20, середня ринкова вартість на день проведення експертизи спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: транспортного засобу «HYUNDAI TUCSON», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , складає 239890,00 грн. в т.ч. ПДВ (т.1 а.с.119-127).

Відповідно до довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 27.07.2022, ОСОБА_3 в період шлюбних відносин працював у ПрАТ «Миронівська птахофабрика» та отримував заробітну плату (т.1 а.с.153-158).

Відповідно до довідки № 903 від 15.11.2019 виданої ПАТ «Миронівська птахофабрика», ОСОБА_3 постійно працює з 26.12.2014 на посаді Водій навантажувача в ПрАТ «Миронівська птахофабрика» і його дохід за 2018 рік становив 154218,65 грн. (т.1 а.с.201).

Відповідно до відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2018 року відносно ОСОБА_5 , вона працювала у ОСОБА_17 з 16.01.2017 по 31.05.2018, а з 05.06.2018 прийнята на роботу у ПрАТ «Миронівська ПФ» (т.1 а.с.243).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Згідно з ст. 57 Сімейного кодексу України (далі - СК України), особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а також те, що знаходиться у третіх осіб.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Посилання відповідача на придбання автомобіля за власні кошти не знайшло свого підтвердження. Надані до матеріалів справи докази та показання свідків, які надані ними в судових засіданнях, не спростовують факту набуття спірного автомобіля під час шлюбних відносин за спільні кошти. Тобто, відповідач не надав суду достатніх та необхідних доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна, набутого у шлюбі.

Таким чином, суд дійшов висновку, оскільки спірний автомобіль придбаний за час зареєстрованого шлюбу, то він є предметом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач не спростував належними та допустимими доказами цю презумпцію.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.ч. 1, 4 ст. 65 СК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 755/20923/14-ц від 03.05.2018, при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 127/7029/15-ц від 03.10.2018, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.

У постанові Верховного Суду № 301/2231/17 від 09.12.2020 вказано, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500 грн.

Також, Верховний Суд у своїй постанові № 402/849/18 від 07.04.2021 вказав, що у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2023 у справі № 759/19709/18 вказав, що «визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, апеляційний суд правильно виходив з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визначається виходячи з ринкової вартості, визначеної в оціночній довідці, складеній оцінювачем ПП «Приват-Інвеста», що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18)».

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2023 року у справі № 202/4972/20 (провадження 61-2842св23).

Оскільки відповідач використав автомобіль у власних інтересах та здійснив його відчуження без згоди позивача, то суд при поділі майна сторін враховує вартість даного автомобіля.

Відповідно до висновку експерта № 1586/21-23 від 14.04.2022 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 697/288/20, середня ринкова вартість на день проведення експертизи спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: транспортного засобу «HYUNDAI TUCSON», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , складає 239890,00 грн. в т.ч. ПДВ (т.1 а.с.119-127).

Оскільки відповідач використав у власних інтересах автомобіль «HYUNDAI TUCSON», 2006 року випуску, тобто здійснив його відчуження без погодження з позивачем, а за загальним правилом при поділі майна частки чоловіка та дружини є рівними, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості даного автомобіля, що становить 119945,00 грн.

Вирішуючи питання про компенсацію вартості решти спільного майна, яке зазначає позивач, а саме: мікрохвильової печі, телевізора, тракторного плуга, мультиварки, дверей з послугами установки, пилососа, рамки плугів до трактора, комода, меблевого комплекту для прихожі, меблевого комплекту та шафи, бензопили в розмірі 54600,00 грн., суд керується пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

В даних пунктах вказано, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Натомість, матеріали справи не містять доказів та в судових засіданнях не знайдено підтвердження того, що сторони погодили вартість цього майна, а призначеною експертизою встановити його вартість не вдалося, від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку (т.1 а.с.186-187). Сторони жодним чином не підтвердили наявність всього зазначеного майна, його вартість, індивідуальні ознаки. Пояснення свідків з цього приводу різняться між собою, а тому неможливо встановити навіть точний перелік майна. З товарних чеків, які надані на підтвердження купівлі та встановлення дверей, неможливо дійти висновку кого вони стосуються (т.1 а.с.55), а наявність тракторного плуга та рамки плугів до трактора взагалі не знайшло свого підтвердження в судових засіданнях.

У зв`язку з цим, суд не може вирішити питання про компенсацію вартості 1/2 частини цього майна відповідно до рівності часток, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову стосовно поділу решти майна відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бовшиком М.Ю. та представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Константіновою Т.М. заявлено про намір подати докази сплати правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Бовшику М.Ю. та представнику відповідача ОСОБА_3 адвокату Константіновій Т.М. необхідно подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Судові витрати у виді судового збору необхідно стягнути з відповідача в такому порядку.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом сплатила 840,80 грн., а перед уваленням рішення ще доплатила 904,65 грн., а всього сплатила судового збору в розмірі 1745,45 грн. Крім того, позивач сплатила за проведення судової товарознавчої експертизи 4118,64 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1199,12 грн. (1745,45 грн. х 68,7% = 1199,12 грн.; 119945,00 грн. х 100 / 174545,00 грн. = 68,7%) та витрати на проведення експертизи в розмірі 4118,64 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 автомобіля марки HYUNDAI, модель TUCSON, 2006 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , в розмірі 119 945,00 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 1 199,12 грн. (одна тисяча сто дев`яносто дев`ять гривень, 12 копійок) та витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4 118,64 грн. (чотири тисячі сто вісімнадцять гривень, 64 копійки).

Представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Бовшику Миколі Юрійовичу та представнику відповідача ОСОБА_3 адвокату Константіновій Тетяні Миколаївні подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 25.01.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий Б . К . Скирда