Справа № 703/4301/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки площами 0,4971 га, кадастровий номер :01:002:0355, та 1,5005 га, кадастровий номер :01:001:0355.

Заявник стверджує, що спадщину після матері прийняла вона, оскільки на час її смерті постійно проживала з нею у будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Однак, нотаріусом їй було роз`яснено, що довідки з квартального комітету про фактичне місце проживання недостатньо для встановлення факту прийняття спадщини, оскільки місце реєстрації проживання спадкодавця та її як спадкоємця різняться.

Оскільки іншим, окрім судового, даний факт встановити не можливо, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 станом на час відкриття спадщини, тобто, станом на 11 лютого 2022 року.

Ухвалою від 09 серпня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

В судове засідання, призначене на 24 вересня 2024 року, учасники судового процесу не з`явились.

Заявник ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі в судовому засіданні та задовольнити заяву в повному обсязі. В судовому засіданні, що відбулось 05.09.2024, ОСОБА_1 була присутньою та пояснила, що вона проживала разом з матір`ю з 2019 року по день її смерті. Матір переїхала до неї на постійне місце проживання, оскільки хворіла та потребувала у зв`язку з цим допомоги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі у судовому засіданні та вказала, що ОСОБА_5 є і її матір`ю також. Останні роки перед смертю мати хворіла. Оскільки і вона, і їх спільний із заявницею брат ОСОБА_3 майже постійно були закордоном, ОСОБА_1 забрала до себе матір, де здійснювала за нею догляд. З 2019 року і до дня своєї смерті матір проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі у судовому засіданні та пояснив, що його мати ОСОБА_5 на день своєї смерті проживала постійно із його сестрою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Вони спільно вели домашнє господарство, мати допомагала сестрі у догляді за дітьми.

Заінтересована особа ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі в судовому засіданні та пояснив, що його дружина ОСОБА_5 дійсно з 2019 року і до дня своєї смерті проживала у дочки ОСОБА_1 , оскільки дуже хворіла і потребувала догляду. Він такий догляд надати не міг в силу свого віку та наявних хвороб. А тому, не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, що знаходяться в межах Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,4971 га, кадастровий номер :01:002:0355, та 1,5005 га, кадастровий номер :01:001:0355. Факт належності померлій вказаного майна підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н.В. та зареєстрованими в реєстрі за №№ 578, 579 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 червня 2017 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30 липня 2024 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , ОСОБА_5 доводилась ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 матір`ю, а ОСОБА_4 - дружиною.

Згідно з повідомленням Смілянської державної нотаріальної контори від 12.09.2024 після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.09.2024 вбачається, що спадкова справа іншими нотаріусами після смерті ОСОБА_5 також не заводилась.

Як вбачається з довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 30.07.2024 ОСОБА_6 з 02.01.1990 по 12.02.2022 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 померла була зареєстрована з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Інші особи, у тому числі малолітні та неповнолітні діти, за даною адресою не зареєстровані.

Водночас, з довідки квартального комітету №21 м. Сміла від 27 липня 2024 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 з 2019 року і до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом із дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона знає ОСОБА_1 , оскільки разом з нею працює. Вона часто бувала в дама у заявниці, а тому їй відомо, що із ОСОБА_1 з 2019 року і до дня смерті проживала її мати Ліда. Мати проживала разом із ОСОБА_1 , оскільки хворіла та не могла себе самостійно обслуговувати.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 , вони товаришують. На прохання заявниці він у 2019 році перевіз її матір разом з речами з її місця проживання до місця проживання заявниці по АДРЕСА_1 . Потім він декілька разів був за місцем проживання заявниці, оскільки виконував там ремонтні роботи, і бачив там матір заявниці. Мати проживала там на постійній основі.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту її проживання з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, 259, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини, тобто станом на 11 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

заінтересована особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя І.Я. Биченко