Справа № 732/1308/24
Провадження № 2/732/415/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Бойко А. О.,
у присутності секретаря Швачко О. В.,
Ухвалою суду від 26 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві заявила письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 2-3).
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи. Згідно із відміткою поштового відділення судова повістка про виклик в судове засідання повернулася до суду не врученою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На час прийняття судового рішення запис про припинення юридичної особи-відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом статей 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
10 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (орендодавець за договором) та Агропромисловим кооперативом «Старосільський» (відповідач у справі, орендар за умовами договору) було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 грудня 2013 року.
Пунктом 38 вказаного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). При цьому, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Частиною 2 статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно зі статтею 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди.
В силу ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-XIV (зі змінами) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Аналіз вказаних норм у їх сукупності призводить до висновку, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинним договором оренди, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Пунктом 38 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та АПК «Старосільський», передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни або розірвання договору.
Як установлено судом, позивачка не виявила наміру змінити сторону орендодавця в договорі, має намір розірвати договір.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правилами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що оскільки до позивачки перейшло право власності на орендовану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті орендодавця ОСОБА_2 , та враховуючи, що п. 38 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи може бути підставою для розірвання договору; при цьому позивачка, як власник цієї земельної ділянки, має право у відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 319 ЦК України володіти, користуватися, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, виявила категоричне бажання розірвати договір, тому позовні вимоги ґрунтуються на укладеному договорі та положеннях ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 598, 626, 629, 651, 1216-1218 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 148-1 Земельного кодексу України, статтями 259, 263, 265, 268, 272, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Агропромислового кооперативу «Старосільський» про розірвання договору оренди землі задовольнити повністю.
Стягнути з Агропромислового кооперативу «Старосільський» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення протягом двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку позивачем безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений і підписаний 24.09.2024.
Суддя А. О. Бойко