Провадження № 6/161/313/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал», стягувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 ,про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 161/11169/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» Стебельська С.М. звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 161/11169/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 17 квітня 2013 року.

Заяву обґрунтовує тим, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 61362678, щодо примусового виконання рішення суду у справі № 161/11169/19. Станом на дату звернення із даною заявою виконавче провадження відкрито та рішення суду не виконане.

28 березня 2024 року між АТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ПК-280324, відповідно до якого ТОВ ФК « Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором,укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк"» та ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, покликаючись на ст.ст. 512,514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, відкритого щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі № 161/11169/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал».

В судове засідання представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» не з`явилася, в прохальній частині заяви просить розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились. Відповідності до положень ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставою для стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 став кредитний договір №б/н від 17 квітня 2013 року.

Судом встановлено, що 24 лютого 2020 року головним державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУЮ (м. Львів) Наглій Н.В. в рамках виконавчого провадження ВП № № 61362678 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа 161/11169/19, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 28 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2013 року в розмірі 13 691 (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню 16 копійок та 843 (вісімсот сорок три) гривні 51 копійку судового збору.

Суд установив, що виконавче провадження № 61362678 на теперішній час не завершене, що підтверджується відомостями, наявними в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

28 березня 2024 року між АТ КБ «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ПК-280324, відповідно до якого ТОВ ФК « Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №б/н від 17 квітня 2013 року,укладеним між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боргових зобов`язань, додаток № 1 до договору факторингу № ПК-280324 від 28.03.2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 17 квітня 2013 року.

Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» є новим стягувачем у правовідносинах, які виникли між АТ КБ "Приватбанк"як стягувачем, та ОСОБА_1 як боржником, отже Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заміна боржника або стягувача у виконавчому листі у випадку необхідності застосовується до відкриття виконавчого провадження.

Частина 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України).

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами по справі, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема,Законом України «Про виконавче провадження», тощо. При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є правонаступництвом і правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-1207св18).

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказані правові висновки, зокрема, викладено в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 2-а-1864/10 (адміністративне провадження № К/9901/558/18). Також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст.512,514 ЦК України та ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 442 ЦПК України, на підставі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит-Капітал», стягувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 ,про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 161/11169/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ( код в ; місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1,корпус 28, 3-й поверх) у виконавчому провадженні № № 61362678, відкритого щодо примусового виконання виконавчого листа № 161/11169/19, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 квітня 2013 року в розмірі 13 691 (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню 16 копійок та 843 (вісімсот сорок три) гривні 51 копійку судового збору, за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 23 вересня 2024 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк