Провадження № 22-ц/812/1423/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.

із секретарем судового засідання: ОСОБА_1 ,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 479/681/23 за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Магнат 2021» на рішення, яке постановив Кривоозерський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Репушевської Олени Віталіївни у приміщенні цього суду 15 липня 2024 року, повний текст якого складений того ж дня, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Магнат 2021» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію,

у с т а н о в и в :

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі - ТОВ «Агрофірма Корнацьких») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Магнат 2021» (далі - ФГ «Магнат 2021») про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди.

Позовна заява мотивована тим, що між ОСОБА_2 як власником земельної ділянки площею 5,2498 га, кадастровий номер :02:000:0208, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» як орендарем укладено 01 січня 2005 року договір оренди землі №207/К на строк 50 років.

Вказаний договір зареєстрований в Кривоозерському реєстраційному відділі Миколаївській регіональній філії №17 Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 10 від 28 серпня 2006 року, а реєстрація речового права здійснена 16 липня 2020 року, номер запису про інше речове право: 37386439.

05 липня 2022 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області у цивільній справі №479/616/21 позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди задоволені частково, скасовано державну реєстрацію договору оренди №207/к від 01 січня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 , діючого в його інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та орендарем ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ Бернацькою В.О., номер запису про інше речове право: 37386439 від 16 липня 2020 року. У задоволенні інших позовних відмовлено.

Тобто вищевказаним рішенням скасовано лише запис про речове право ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер :02:000:0208.

Зважаючи на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 23 червня 2020 року у справі 696/1693/15-ц, державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі, а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.

Таким чином, на день подання позову договір оренди землі відповідача ОСОБА_2 з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не визнано судом недійсним, розірваним або припиненим, державну реєстрацію Договору оренди землі не скасовано, а тому вказаний договір є чинним та діє до 01 січня 2055 року.

Однак 16 січня 2023 року Товариству стало відомо, що 19 жовтня 2022 року між ОСОБА_2 та ФГ «Магнат 2021» всупереч умовам діючого договору із ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладено інший договір оренди землі, про що внесено запис про інше речове право у державному реєстрі прав за номером: 48321088.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що спірний договір оренди вказаної земельної ділянки є недійсним з моменту вчинення.

Посилаючись на викладене, позивач просив витребувати з незаконного володіння та користування ФГ «Магнат 2021» земельну ділянку площею 5.2498 га, кадастровий номер :02:000:0208, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, на користь ТОВ «Агрофірма Корнацьких»; скасувати запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 5.2497 га, кадастровий номер :02:000:0208, розташованої в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Магнат 2021», зареєстрованого 19 жовтня 2022 року державним реєстратором Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48321088.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 липня 2024 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Витребувано з незаконного володіння та користування ФГ «Магнат 2021» земельну ділянку площею 5.2498 га, кадастровий номер: :02:000:0208, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Первомайського(Кривоозерського) району Миколаївської області на користь ТОВ «Агрофірма Корнацьких»; скасовано запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер: :02:000:0208, розташованої в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Магнат 2021», зареєстрованого 01 листопада 2022 року державним реєстратором Кам?яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48321088.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ФГ «Магнат 2021» на користь ТОВ «Агрофірма Корнацьких» в рівних частках судовий збір в сумі 5368 грн.

Рішення суд умотивовував тим, що на час укладення договору оренди земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер :02:000:0208, між ОСОБА_2 та ФГ «Магнат 2021» від 19 жовтня 2022 року, був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від 01 січня 2005 року, зі строком дії 50 років, оскільки він не визнаний судом недійсним, розірваним або припиненим, а відтак Договір оренди землі з ТОВ «Агрофірмою Корнацьких» є чинним та діє до 01 січня 2055 року.

Уклавши договір оренди земельної ділянки з ФГ «Магнат 2021» під час дії договору оренди тієї ж земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_2 як орендодавець вчинив дії, які перешкоджають орендареві (позивачу) користуватися орендованою земельною ділянкою, тобто порушив вимоги абзацу четвертого частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі». Тому, враховуючи, що на час підписання оскаржуваного договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки, був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше, суд дійшов висновку про витребування земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер :02:000:0208, із чужого незаконного володіння та користування ФГ «Магнат 2021» на користь ТОВ «Агрофірма Корнацьких», оскільки в даному випадку, обраний позивачем спосіб захисту прав є ефективним засобом відновлення порушеного права позивача та відновить порушене право позивача на оренду земельної ділянки.

Також судом встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65341238 від 03 листопада 2022 року, прийнятого державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Калашнік О.Ю. щодо земельної ділянки площею 5.2498 га з кадастровим номером :02:000:0208, 01 листопада 2022 року зареєстровано право оренди ФГ «Магнат 2021» на зазначену земельну ділянку, номер запису про інше речове право: 48321088.

Підставою для державної реєстрації права оренди ФГ «Магнат 2021» на вказану земельну ділянку став договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 19 жовтня 2022 року, видавник: сторони договору: орендар - ФГ «Магнат 2021» та орендодавець ОСОБА_2 .

Оскільки договір оренди землі б/н від 19 жовтня 2022 року є недійсним, суд скасував державну реєстрацію (запис) цього договору оренди землі, яка проведена 01 листопада 2022 року.

В апеляційній скарзі ФГ «Магнат 2021» вважає, що відповідачем не порушені права позивача, а посилання на укладення договору оренди земельної ділянки під час нібито дії іншою договору оренди цього ж об`єкта є абсурдним, безпідставним, необґрунтованим та такими, що не знаходить свого підтвердження. За такого просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2022 року по справі № 479/616/21 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію договору оренди землі № 207/К від 01 січня 2005 року, укладеного між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 , діючого в її інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та орендарем ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Бернацькою В.О., номер запису про інше речове право: 37386439. Це рішення набрало законної сили 05 жовтня 2022 року. У цьому рішенні встановлено, що договір оренди землі № 207/К від 01 січня 2005 року є неукладеним, саме з цих підстав суд дійшов висновку про скасування державної реєстрації (запису) договору оренди землі, що проведена 16 липня 2020 року. Оскільки після скасування державної реєстрації договору оренди землі № 207/К від 01 січня 2005 року земельна ділянка площею 5.2498 га кадастровий номер :02:000:0208, розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської, припинила бути обтяженою, то ОСОБА_2 мав всі законі підстави передати належну йому земельну ділянку в оренду іншій особі. За такого заявник вважає, що відповідачем не порушені права позивача, а посилання на укладення договору оренди земельної ділянки під час нібито дії іншою договору оренди цього ж об`єкта є абсурдним, безпідставним, необґрунтованим та такими, що не знаходить свого підтвердження. Також ФГ «Магнат 2021» зауважує, що судом безпідставно було стягнуто з відповідачів судовий збір у розмірі 5368 грн. - за дві позовні вимоги немайнового характеру.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність вимог апеляційної скарги. Відзив, зокрема, мотивований тим, що заявник помилково ототожнює поняття державної реєстрації договору оренди та державної реєстрації права оренди. Договір оренди землі, укладений між позивачем та ОСОБА_4 , набрав чинності з моменту його державної реєстрації. Так, цей договір відповідно до законодавства, що діяло на день його укладання, зареєстрований 04 квітня 2007 року і згідно усталеної практики Верховного Суду набрав чинності і з цього моменту у позивача виникло право оренди землі, а незаконна реєстрація права оренди на підставі оспорюваного договору унеможливлює внесення запису про право оренди позивача. Також позивач посилається на практику Верховного Суду щодо чинності довіреностей, виданих у 2003 році та наголошує щодо відсутності рішення суду про недійсність укладеного з позивачем договору оренди землі.

До суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, від представників ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ФГ «Магнат 2021» через підсистему «Електронний су» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Зважаючи на вимоги частини 6 статті 128, частин 1, 2 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення учасників справи, які не з`явилися, належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи, взявши до уваги також заяву представника відповідача в апеляційній скарзі та заяву представника позивачки у відзиві на апеляційну скаргу про розгляд справи у відсутність учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду вимогам закону не відповідає таким.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер :02:000:0208, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області, що підтверджено даними Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.32-33).

01 січня 2005 року ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 (орендодавець) на підставі нотаріально посвідченого доручення серія ВАР №521400, реєстраційний №8676 від 17 жовтня 2003 року (а.с. 31), підписав із ТОВ «Агрофірма Корнацьких» (орендар), договір оренди землі №207/К площею 5,25 га строком на 50 років з терміном закінчення 31 грудня 2054 року (а.с.22-23).

Вказаний договір зареєстрований в Кривоозерському районному відділі Миколаївської регіональної філії №17 Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державного комітету України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 січня 2006 року за №10.

16 липня 2020 року за позивачем було зареєстровано інше речове право - право оренди вказаної земельної ділянки та внесено запис про інше речове право: 37386439 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 25-30).

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2022 року у цивільній справі №479/616/21 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди, яке набрало законної сили 05 жовтня 2022 року, позовні вимоги задоволені частково: скасовано державну реєстрацію Договору оренди землі №207/К від 01 січня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 , діючого в його інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та орендарем - ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг м.Южноукраїнська Бернацькою В.О., номер запису про інше речове право: 37386439 (а.с.55-58).

19 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_2 (орендодавець) та ФГ «Магнат 2021» уклали договір оренди земельної ділянки площею 5.2498 га, кадастровий номер: :02:000:0208, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Первомайського (Кривоозерського) району Миколаївської області строком на 10 років (а.с.97), про що 01 листопада 2022 року внесено запис про інше речове право у державному реєстрі прав за номером: 48320706, що підтверджено даними Витягу з Державного земельного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №48321088 (а.с. 78).

Звертаючись до суду із позовом у справі, яка переглядається, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» вимоги про витребування спірної земельної ділянки обґрунтовувало тим, що на день подання позову договір оренди землі між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_2 не визнаний судом недійсним, розірваним або припиненим, державну реєстрацію договору оренди землі не скасовано, а тому вказаний договір є чинним та діє до 15 серпня 2055 року, а укладання 19 жовтня 2022 року відповідачами договору оренду землі та передачу користування нею іншій особі свідчить про порушення прав позивача на оренду земельної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 01 січня 2005 року) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частини 5 статті 82 ЦПК України).

У рішенні суду по справі №479/616/21 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди, яке набрало законної сили 05 жовтня 2022 року, встановлено, що договір оренди землі №207/К від 01 січня 2005 року є неукладеним. Ця обставина є встановленою судом та не доказується у справі, яка переглядається на підставі положень частини 5 статті 82 ЦПК України.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №358/815/17, оскільки позивачем оспорювався факт укладання правочину, то такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а при вирішенні спору про захист права, яке позивач вважав порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

Вказане свідчить про те, що договір оренди землі №207/К від 01 січня 2005 року є неукладеним (тобто таким, що не відбувся, є нечинним), оскільки відсутнє вираження волі однієї з його сторін (стаття 202 ЦК України), а тому в судовому порядку визнання неукладеного правочину недійсним неможливо. Неукладений договір оренди не породжує для ТОВ «Агрофірма Корнацьких» прав орендаря.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, вищенаведені обставин справи, вимоги закону та правову позицію Верховного Суду до уваги не взяв та безпідставно дійшов висновку про чинність договору оренди землі між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від 01 січня 2005 року та наявність підстав для витребування спірної земельної ділянки від ФГ «Магнат 2021», тоді як договір оренди землі укладено між ОСОБА_2 та ФГ «Магнат 2021» 19 жовтня 2022 року вже після набрання чинності рішення суду у справі 479/616/21, яким встановлено неукладеність договору оренди землі №207/к від 01 січня 2005 року.

Посилання у позові на судову практику щодо органів державної реєстрація прав, які були уповноважені на внесення відомостей до Державного реєстру земель та здійснення державної реєстрації договору оренди до 01 січня 2013 року щодо моменту укладання договорів оренди землі, які були вчинені до 01 січня 2013 року, та набрання ними чинності при вирішенні вказаного спору є недоречними, оскільки договір оренди землі №207/К від 01 січня 2005 року є неукладеним, тому не може набрати чинності.

Аргументи позову про те, що ОСОБА_3 був уповноважений від імені ОСОБА_2 на вчинення дій по укладанню договору оренди землі від 01 січня 2015 року з посиланням на судову практику Верховного Суду, де остаточно вирішено питання щодо строку дії нотаріальних довіреностей, виданих до 01 січня 2004 року, які були чинними станом на цю дату, не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки наведені доводи можна розцінювати як намагання ревізувати рішення суду у справі 479/616/21, яке вступило в законну силу. За такого діє принцип правової визначеності, який передбачає повагу до вирішеної справи і сталість судового рішення, що вступило в законну силу, що забезпечується через реалізацію відомого принципу res judicata («вирішена справа» лат.).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 травня 2018 року у справі №367/2271/15-ц зробила висновок, що суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Зважаючи на викладене та вирішуючи питання обґрунтованості звернення позивача до суду з позовом, колегія суддів за вказаних встановлених обставин дійшла висновку про відсутність порушеного права та інтересу позивача, оскільки він не має речового права на спірну земельну ділянку, бо не є її користувачем на встановлених законом підставах.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що відповідачами не порушені права позивача, а посилання у позові на укладення останніми договору оренди 19 жовтня 2022 року під час дії іншого договору оренди на цей об`єкт спростовується наявними у матеріалах цієї справи доказами.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють договірні відносини, а тому ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України слід скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволення позову.

За такого колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду, ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у позові.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини 1, 13 статті 141 ЦПК України).

З урахуванням того, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду скасовано, у позові відмовлено, судові витрати у справі покладаються на позивача, з якого слід стягнути на користь ФГ «Магнат 2021» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір 3278 грн. 77 коп. (а.с. 148).

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу ФГ «Магнат 2021» та скасовано рішення суду першої інстанції, то судовий збір сплачений останнім за подання апеляційної скарги необхідно стягнути з позивача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Магнат 2021» задовольнити.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Магнат 2021» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» () на користь Фермерського господарства «Магнат 2021» () 3278 грн. 77 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

_______________________________________________

Повний текст постанови складений 25 вересня 2024 року