25.09.2024 227/897/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Свіонтек В.М.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Міністерство оборони України, ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановитифакт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час бойових дій поблизу с.Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області 06.05.2022 року.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_4 , який був військовослужбовцем, приймав участь у військових діях з захисту Батьківщини у період повномасштабного вторгнення в Україну та загинув під час виконання бойового завдання.

Увесь час ОСОБА_2 отримувала допомогу від брата і перебувала на його грошовому утриманні як до, так і під час повномасштабного вторгнення. Після закінчення школи вона не вчилася і не працювала. У 2011році народила першу дитину, а потім ше п?ятеро дітей. Так як у заявниці не було чоловіка, загиблий брат ОСОБА_5 мешкав разом з сестрою та допомагав їй і утримував її та її дітей, адже крім соціальної допомоги на дітей у позивачки не було доходу. Коли брат перебував на військовій службі, сестра збирала йому посилки з харчами та одягом та передавала йому. Перебуваючи у короткочасних відпустках ОСОБА_4 завжди приїжджав до сестри, завжди з подарунками дітям. Сестрі надавав гроші на проживання родини та на майбутні посилки.

У 2018 році ОСОБА_6 уклав шлюб, але сімейне життя між ними не склалося і в 2019 році ОСОБА_4 залишив родину та став проживати разом з сестрою ОСОБА_2 20 серпня 2019 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь колишньої дружини ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини. 05 серпня 2021 року рішенням Добропільського міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_4 та його дружиною було розірвано. З рішення суду про розірвання шлюбу від 05.08.2021 року у справі N? 227/2684/21 вбачається, що позивач, тобто колишня дружина ОСОБА_3 в позовній заяві вказала, що їхня дитина проживає з нею, тобто на момент звернення до суду на липень 2021 року, подружжя також не мешкало разом, крім того вона зазначає що сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства та не мають наміру поновлювати відносини, сім?я носить виключно формальний характер. Отже, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Встановлення даного факту необхідне заявниці для отримання грошової допомоги, внаслідок загибелі військовослужбовця, на утриманні якого вона перебувала, оскільки комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум документи ОСОБА_2 щодо призначення їй одноразової грошової допомоги були повернуті їй на доопрацювання, у зв`язку з відсутністю доказів перебування її на утриманні загиблого брата.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву про встановлення факту та просив її задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Крім того, заперечував щодо заяви заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, посилаючись на те, що дана заява має розглядатися за правилами цивільного судочинства в порядку саме окремого провадження, оскільки спір між сторонами виник не через відмову виплати грошової допомоги заявниці, а щодо встановлення факту, що має юридичне значення, тому її розгляд має здійснюватися за правилами цивільного судочинства, в порядку окремого провадження, що повністю узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. по справі N?644/6274/16-ц, відповідно до якої чинне на момент розгляду законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження факту визнання членом сім?ї військовослужбовця; його встановлення не пов`язувалося з вирішенням спору, а було необхідним пого подальшого подання заявником з метою призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця, що засвідчував би наявність сімейних відносин станом на день загибелі.

Крім того, зауважив, що аліменти, стягнуті на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_7 рішенням суду від 16.02.2016р., нею фактично не отримуються, оскільки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підтвердження чого надав копію свідоцтва про смерть.

Представник заінтересованої особи (Міністерства оборони України) в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких він просив відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту в повному обсязі, посилаючись на те, що: по-перше, з даної заяви вбачається спір про право, що є підставою для залишення її без розгляду або закриття провадження по заяві; по-друге, заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого брата для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, не надано виписок з банку про здійснення перерахунку грошових сум на картковий рахунок заявниці під час перебування брата на військовій службі; по-третє, рішенням суду на користь заявниці стягуються аліменти з 30.12.2015р. у розмірі 1/3 частини доходів боржника, чого заявниця не вказала в заяві. Просив розглянути справу без його участі.

Залучена судом заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про дату і час судового розгляду повідомлялася належним чином

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суду пояснили, що знайомі з заявницею та її загиблим братом ОСОБА_5 , який останнім часом був призваний до лав ЗСУ. Останні роки ОСОБА_5 мешкав разом із сестрою, оскільки не мав власної сім`ї, допомагав їй та її дітям матеріально. Після його загибелі похованням займалася ОСОБА_10 , поховавши його в с.Шевченко.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що заявницю та її загиблого брата знає з 2009 року, є кумою заявниці. Брат ОСОБА_2 загинув у 2022 році. До цього весь час допомагав сестрі коштами, купував все необхідне, оскільки ОСОБА_10 не працювала, виховуючи малолітніх дітей. Готувала брату їжу, прала, готувала передачі тощо. Це все безпосередньо бачила свідок. Батьки ОСОБА_12 померли, поховала брата ОСОБА_10 , інших родичів не має. Будь-яких інших доходів, крім соціальної допомоги, в тому числі аліментів, ОСОБА_10 не отримує. Фактично батька у її дітей немає.

Крім того, судом досліджено надані учасниками процесу письмові докази та встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.09.1991р., батьками ОСОБА_2 є: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №8 віл 08.06.2022р. батьками ОСОБА_4 є: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Отже, заявниця ОСОБА_2 та загиблий ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою.

Згідно свідоцтв про народження НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , заявниця є матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відомості про батька ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 внесені на підставі ст..135 СК України, з слів матері.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_7 , ОСОБА_7 (батько перших двох дітей заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно посвідчення НОМЕР_8 від 19.12.2016р. ОСОБА_2 має статус багатодітної матері.

Як вбачаться з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року отримувала в середньому 6000,00 грн. на місяць (з урахуванням наявності у неї 5 дітей, по 1000 грн. на одного члена сім`ї); за період з січня 2022 року по грудень 2022 року отримувала в середньому 13100,00 грн. на місяць (з урахуванням наявності у неї 5 дітей, по 2200 грн. на одного члена сім`ї).

Як вбачаться з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_4 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року отримував в середньому 34600,00 грн. на місяць; за період з січня 2022 року по квітень 2022 року (до моменту смерті) отримував в середньому 35400 грн. на місяць.

Згідно довідки старости Світлівського старостинського округу №1080 від 03.10.2022р., ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки старости Світлівського старостинського округу №1081 від 03.10.2022р., ОСОБА_4 фактично проживав разом із сестрою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2019 року по момент смерті.

Згідно довідки старости Світлівського старостинського округу №715 від 06.06.2022р., ОСОБА_4 похований на кладовищі с-ща. Шевченко.

Як вбачається військового квитка серія НОМЕР_9 , посвідчення НОМЕР_10 ОСОБА_4 , був військовослужбовцем та мав статус учасника бойових дій з 02.10.2018р.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №123 від 07.05.2022р., ОСОБА_4 загинув в с.Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області 06.05.2022р. під час бойових дій.

Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №297 від 02.12.2022р., документи ОСОБА_2 щодо призначення їй одноразової грошової допомоги були повернуті їй на доопрацювання, оскільки з наданих документів комісія не змогла встановити чи є повнолітня сестра загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю), чи перебувала вона на утриманні загиблого, а також чи має власну сімю, чи проживала вона разом із братом, вела з ним спільне господарство та чи мала взаємні права та обов`язки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.283 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Аналізуючи досліджені письмові докази та показання свідків, суд дійшов висновку, що факт перебування ОСОБА_2 на утриманні її рідного брата - загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 в повній мірі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Так, з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 має 5 малолітніх дітей, об`єктивно не має можливості працювати і є єдиним джерелом її власного доходу є державна допомога на дітей, яка складала: за період з січня 2021 року по грудень 2021 року в середньому 6000,00 грн. на місяць (з урахуванням наявності у неї 5 дітей, по 1000 грн. на одного члена сім`ї); за період з січня 2022 року по грудень 2022 року в середньому 13100,00 грн. на місяць (з урахуванням наявності у неї 5 дітей, по 2200 грн. на одного члена сім`ї).

Загиблий ОСОБА_4 мав значно вищий дохід, отримуючи належне грошове утримання як військовослужбовець Збройних Сил України, а крім того, ще й інші доходи за місцем роботи. Середньомісячний його дохід складав близько 35000,00 грн.

З огляду на вказаний розмір доходу, який об`єктивно є замалим для належного та повноцінного життєзабезпечення 5 малолітніх дітей та їх матері, ОСОБА_2 об`єктивно потребувала фінансової допомоги від рідного брата та, як показали свідки, отримувала її. Загиблий ОСОБА_4 надавав їй гроші, купував все необхідне, а вона, в свою чергу, готувала брату їжу, прала, готувала передачі тощо.

Як встановлено судом, прибуваючи у відпустки, загиблий ОСОБА_4 мешкав у сестри.

Після загибелі брата, заявниця звернулася до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, однак, комісія, не заперечуючи права заявниці на отримання допомоги, повернула їй поданий пакет документів на дооформлення, оскільки з наданих документів комісія не змогла встановити чи є повнолітня сестра загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю), чи перебувала вона на утриманні загиблого, а також чи має власну сімю, чи проживала вона разом із братом, вела з ним спільне господарство та чи мала взаємні права та обов`язки.

Сукупність зазначених обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, дають суду підстави вважати заяву ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на неможливість довести відповідний факт в позасудовому порядку, а також те, що встановлення цього факту відповідатиме інтересам заявниці, забезпечить реалізацію її законних прав.

Що стосується заперечень заінтересованої особи - Міністерства оборони України, обґрунтованих тим, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду даної справи, підставою для звернення ОСОБА_2 до суду стала та обставина, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повернула ОСОБА_2 поданий пакет документів на дооформлення, оскільки з наданих документів комісія не змогла встановити чи є повнолітня сестра загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю), чи перебувала вона на утриманні загиблого, а також чи має власну сімю, чи проживала вона разом із братом, вела з ним спільне господарство та чи мала взаємні права та обов`язки. При цьому комісія не заперечувала права заявниці на отримання відповідної допомоги.

Отже, в даному випадку не вбачається існування спору про право, а має місце відсутність у заявниці документів, які б давали можливість комісії Міністерства оборони України достовірно перевірити вказані вище факти, що перешкоджає заявникові звернутися за вирішенням питання щодо отримання грошової допомоги по суті.

Крім того, Міністерство оборони України не є суб`єктом отримання грошової допомоги, внаслідок загибелі військовослужбовця, а тому між ним та заявницею не може бути ніякого спору про право на цю допомогу.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

Зазначені висновки викладені в постанові ВП ВС від 18.01.2024р. по справі № 560/17953/21.

За таких обставин, клопотання Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Що стосується заперечень представника Міністерства оборони України проти задоволення заяви про встановлення факту, мотивованих тим, що заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого брата для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, не надано виписок з банку про здійснення перерахунку грошових сум на картковий рахунок заявниці під час перебування брата на військовій службі, а також тим, що рішенням суду на користь заявниці стягуються аліменти з 30.12.2015р. у розмірі 1/3 частини доходів боржника, чого заявниця не вказала в заяві, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду судом проаналізовано відомості про доходи як заявниці, так і її загиблого брата, надано належну оцінку їх співвідношення. Факту надання відповідної допомоги загиблим заявниці також надано оцінку в мотивувальній частині рішення. Щодо стягнутих рішенням суду аліментів на користь заявниці, то судом встановлено, що по-перше, згідно відомостей ДПС аліменти нею протягом 2021-2022 років не отримувалися; по-друге, боржник за вказаним рішенням ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, суд відхиляє доводи представника Міністерства оборони України, як підставу для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту.

Керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерство оборони України про залишення заяви без розгляду відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час бойових дій поблизу с.Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області 06.05.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 26.09.2024 року.

Суддя С.А. Притуляк

25.09.24