Справа № 724/329/24
Провадження № 2/724/207/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

08 квітня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання: Сенік М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 16.10.2020 по 01.02.2022 року вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька, ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2022 року (справа № 724/2219/22) стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платка аліментів щомісячно, розмір аліментів не може бути меншим за розмір, визначений ч.2 ст. 182 СК України та не більше розміру, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, починаючи з 03.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Хотинського відділу державної виконавчої служби від 22.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70602157 на виконання вищезазначеного судового наказу.

Згідно із розрахунком заборгованості, складеного державним виконавцем, ОСОБА_2 має заборгованість за несплату аліментів станом на 12.01.2024 року у розмірі 37320,35 грн.

ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із невиплатою належних їй грошових коштів, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан для утримання малолітньої доньки.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 30.11.2022 по 28.01.2024 у розмірі 39080, 80 грн.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.02.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19).

Правом на подання відзиву на позов ОСОБА_2 не скористався.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся через засоби поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України(а.с. 22,27,28), відзив на позов не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2020 по 15.02.2022 року, який розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 15.02.2022 року (а.с.8-9).

Сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.08.2020 року виконавчим комітетом Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.5-6).

Малолітня дитина ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача (а.с.10).

Судовим наказом Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2022 року (справа № 724/2219/22) стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платка аліментів щомісячно, розмір аліментів не може бути меншим за розмір, визначений ч.2 ст. 182 СК України та не більше розміру, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, починаючи з дня пред`явлення позову заяви до суду, а саме з 03.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

На підставі вказаного судового наказу постановою державного виконавця Хотинського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70602157 (а.с.11).

Згідно із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 12 січня 2024 року ОСОБА_2 має заборгованість за аліментами у розмірі 37320,35 грн (а.с.12-14). Вказана заборгованість нарахована з листопада 2022 року по грудень 2023 року.

Розрахунок державного виконавця про наявний розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_2 не спростовано та в установленому законом порядку ніким із сторін не оскаржувався.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно судового наказу зобов`язаний сплачувати аліменти на користь на ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Встановлене частиною першою статті 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення

х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616 цс18).

Крім того, при обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України.

Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».

Звертаючись до суду із позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач просить стягнути пеню за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року в розмірі 39080,80 грн, при цьому розрахунок здійснено з 30.11.2022 по 28.01.2024 (дату подачі позову) /а.с.3/.

Судом перевірено розрахунок заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та зазначає, що розрахунок проведено невірно.

Позивач при обчисленні пені не врахувала, що перебіг строку прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

Крім того, оскільки позивач пред`явила позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Розрахунок пені по аліментах за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року належить здійснювати таким чином:

Заборгованість по аліментах за відповідний місяць х кількість днів прострочення (починаючи з 01 числа наступного місяця до 28.01.2024) х 1% = розмір пені за відповідний місяць.

Листопад 2022 року (01.12.2022 по 28.01.2024) 3108,70 грн х 424 дн. х 1 % = 13180,88 грн.

Грудень 2022 року(01.01.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 393 х 1% = 13089,84 грн.

Січень 2023 року (01.02.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 362 х 1% = 12057,31 грн.

Лютий 2023 року (01.03.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 334 х 1% = 11124,70 грн.

Березень 2023 року(01.04.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 303 х 1% = 10092,17 грн.

Квітень 2023 року(01.05.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 273 х 1% = 9092,94 грн.

Травень 2023 року (01.06.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 242 х 1% = 8060,41 грн.

Червень 2023 року (01.07.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 212 х 1% = 7061,19 грн.

Липень 2023 року (01.08.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 181 х 1% = 6028,65 грн.

Вересень 2023 року (01.10.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 120 х 1% = 3996,90 грн.

Жовтень 2023 року (01.11.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 89 х 1% = 2964,36 грн.

Листопад 2023 року(01.12.2023 по 28.01.2024) 3330,75 х 59 х 1% = 1965,14 грн.

Грудень 2023 року (01.01.2024 по 28.01.2024) 3330,75 х 28 х 1% = 932,61 грн.

Отже, згідно розрахунку сукупний розмір пені за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року становить 99 647,10 грн. Натомість сукупний розмір заборгованості з листопада 2022 року по грудень 2023 року, на яку нараховувалася пеня, складає 37320,35 грн. Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 37320,35 грн пені.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів суду не надано, тому суд вважає, що позивач набула право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, виходячи із розміру заборгованості за аліментами, за зазначений вище період, в розмірі 37320,35 грн.

Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позовні вимоги задоволено частково в розмірі 37320,35 грн, що дорівнює 95,49 % задоволенню позовних вимог, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1156,50 грн. (1211,20 х 95,49%) підлягають стягненню з відповідача на користь держави; іншу частину судових витрат по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268,280 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 196 СК України, ст.549 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 37 320 (тридцять сім тисяч триста двадцять) гривень 35 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1156 (одна тисяча сто п`ятдесят шість) гривень 50 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст заочного судового рішення складено 12.04.2024 року.

Суддя: Т.М. Ковальчук