Справа № 148/1886/24
Провадження №2/148/713/24
24 вересня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
В серпні 2024 позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 14.05.2019 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 877. Дітей від шлюбу вони не мають. На даний час вони проживають окремо, причинами розладу в сім`ї є систематичне зловживання відповідачем алкогольними напоями, подружня зрада, застосування відносно неї фізичного та морального насилля, несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. Стосунки між ними припинено, вони стали зовсім чужими людьми. За таких обставин позивачка вважає примирення з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, а шлюб - лише формальністю. Розривати шлюб через органи реєстрації актів громадянського стану відповідач не бажає. Тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати.
В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшли заяви, в яких вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення судового засідання не звертався, у встановлений строк відзиву на позов не подав.
За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору.
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2019, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 14.05.2019, про що зроблено актовий запис № 877 (а.с. 5).
Відповідно до копій термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА №462398 від. 23.08.2024, серії АА №039408 від 27.08.2024, серії АА №462388 від 01.09.2024
ОСОБА_2 , який 23.08.2024, 27.08.2024, 01.09.2024 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 24, 25, 26).
Дітей від шлюбу сторони не мають.
За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12.06.2014 наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, сторони шлюбних відносин не підтримують, відповідач систематично вчиняє домашнє насильство відносно позивачки. За таких обставин позивачка категорчино не бажає зберігати сім`ю. Свого наміру на збереження сім`ї відповідач теж не висловив.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Задовольняючи позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., які документально підтверджені (а.с. 1) та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., оскільки їх розмір документально підтверджений ордером на надання правничої (правової) допомоги від 05.08.2024 серії АВ № 1142191 (а.с. 8), квитанцією № 1 від 05.08.2024 на суму 2000 грн. (а.с. 8а).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 211, ст. 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 14.05.2019, актовий запис № 877, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору та 2000 грн. (дві тисячі) витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А. Штифурко