Справа № 632/1608/24
провадження № 2-з/632/9/24

У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2024 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Кузьменко С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: стягнення частини вартості автомобіля та припинення права спільної сумісної власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: стягнення частини вартості автомобіля та припинення права спільної сумісної власності на автомобіль Renault Megane, 2007 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому у червні 2024 року сторони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Станом, на день подання даного позову до суду, в провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа № 632/1524/24 за позовом позивачки про розірвання шлюбу з відповідачем. За період перебування у шлюбі подружжя придбало автомобіль Renault Megane, 2007 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на відповідача та знаходиться у його користуванні. Згоди про добровільний поділ майна подружжя сторони не мають, відповідач відмовляється сплатити позивачці половину вартості автомобілю, тому позивачка бажає стягнути половину вартості автомобіля у судовому порядку.

З метою визначення підсудності, суддею був здійснений запит до виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області для підтвердження місця реєстрації відповідача у порядку ч.6 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України.

Станом на 25 вересня 2024 року відповідь щодо місця реєстрації відповідача до суду не надійшла, тому питання про відкриття провадження по справі не вирішувалося.

25 вересня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Renault Megane, 2007 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, позивачка посилається на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач може без її згоди відчужити спірний автомобіль на користь третіх осіб, також у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи зазначає наступне.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивачка, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, враховуючи, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, оскільки невжиття способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, адже спірний автомобіль може бути продано до ухвалення рішення у цій справі.

Щодо способу забезпечення позову, то тут суд вважає, що накладення арешту на майно за своєю правовою природою може позбавити відповідача права володіння вказаним майном, що є неприпустимим, а тому в даному випадку суд обирає спосіб забезпечення позову шляхом заборони відчуження вищевказаного майна будь-яким способом, що позбавить відповідача лише права розпоряджатися таким майном.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, ч.5 ст.272, ст.ст. 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків з ДРФОПП НОМЕР_3 , відчуження будь-яким способом автомобілю Renault Megane, 2007 року випуску, кузов номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Копію ухвали для виконання надіслати Регіональному сервісному центру РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 62, тел.: (068) 783-92-64) засобами поштового зв`язку.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

Копію ухвали до відома направити позивачу та відповідачу засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складено 26 вересня 2024 року.

Суддя: С. Л. Кузьменко