Справа № 161/4499/23
Провадження № 2/161/724/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості на обґрунтування вказавши, що боржники ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене житло. Оскільки, відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконували, у них станом на 01.03.2022 року виникла заборгованість по теплопостачанню перед ДКП «Луцьктепло» в розмірі 23692, 90 грн. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги, на всю суму боргу боржникам нараховано інфляційні втрати у розмірі 884, 85 грн. та 3% річних у розмірі 236, 34 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідачів на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 23692, 90 грн., інфляційні втрати у розмірі 884, 85 грн., 3% річних у розмірі 236, 34 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

10.04.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає заявлені ДКП «Луцьктепло» вимоги необгрунтованими.

14.07.2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов витяг № 91-31967/18/23 від 07.07.2023 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_6 31.12.2022 року виїхав за межі території України.

02.11.2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідачів на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 22662, 18 грн., інфляційні втрати у розмірі 884, 85 грн., 3% річних у розмірі 236, 34 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у задоволенні позову просила відмовити. Зазначила, що жодної заборгованості у неї перед ДКП «Луцьктепло» не має, вона оплачує за фактично спожиті послуги відповідно до кількості проживаючих осіб. Додатково пояснила, що позивачу достовірно відомо, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає двоє осіб, вона та її чоловік відповідач по справі ОСОБА_4 . У свою чергу, її син ОСОБА_5 та внук за вказаною адресою не проживають.

Представник відповідача просила залишити позовну заяву без задоволення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзиви на позов від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до частини першої статті 5 зазначеного Закону, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ч.1 ст. 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК Української РСР.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Із наданого позивачем особового розрахунку вбачається, що в осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , існує заборгованість по теплопостачанню в загальному розмірі 22662,18 грн. Вказана заборгованість виникла за період з травня 2022 року по січень 2023 року включно.

Крім того, на вищевказану суму заборгованості позивачем було нараховані інфляційні втрати в розмірі інфляційні втрати у розмірі 884,85 грн., 3% річних у розмірі 236,34 грн.

Однак, суд не приймає до уваги розрахунки заборгованості ДКП «Луцьктепло» по особовому рахунку споживачів за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.

Згідно наданих стороною позивача розрахунків (за постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування опалення, за постачання гарячої води, за абонентське обслуговування постачання гарячої води), споживачами за адресою: АДРЕСА_1 , в період з травня 2022 року по січень 2023 року включно оплата будь-яких із перелічених послуг не здійснювалася.

Проте, як вбачається із наданих ОСОБА_2 квитанцій, останньою здійснювались платежі за надані ДКП "Луцьктепло" послуги по теплопостачанню за період з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року.

Вищевказані відомості у розрахунках заборгованості не відображені.

Разом з тим, варто зауважити на наступному.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_5 , який визначений ДКП «Луцьктепло» як споживач послуг з теплопостачання, за адресою АДРЕСА_1 , не проживає, а тому останній не користувався такими послугами, та в силу вищезазначених вимог закону не несе обов`язку щодо сплати комунальних послуг.

Про дану обставину стороні позивача було достовірно відомо, однак розрахунок заборгованості з теплопостачання на останнього все ж здійснювався, що є неправомірним.

Вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави для висновку, що надані ДКП «Луцьктепло» на обгрунтування заявлених позовних вимог розрахунки заборгованості за постачання теплової енергії, за абонентське обслуговування опалення, за постачання гарячої води, за абонентське обслуговування постачання гарячої води щодо споживачів за адресою АДРЕСА_1 , є недостовірними та неналежними, а тому суд не приймає їх до уваги.

Жодних інших доказів, які б підтверджували наявність у відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання матеріали справи не містять.

Відповідно вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені ДКП «Луцьктепло» судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 15, 509, 526, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Державне комунальне підприємство «Луцьктепло», , адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Г.-Артемовського, 20.

Відповідачі: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Рішення в повному обсязі складено 18 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук