Справа №: 486/1370/24 Провадження № 2-о/486/73/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуном,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 -адвоката Сорочана В.О., треті особи: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення ОСОБА_1 опікуном.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.08.2024 заяву було залишено без руху для усунення недоліків, з посиланням на те, що:

- у поданій ОСОБА_1 заяві, процесуальний статус заінтересованих осіб визначено як треті особи, що не узгоджується з приписами ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 294 ЦПК України, заявник мав надати нову редакцію заяви з вірно визначеним колом заінтересованих осіб та її копії зі всіма додатками для направлення заінтересованим особам.

- до заяви не додано подання, або відповідного висновку органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном над недієздатною фізичною особою. Також відсутні докази звернення заявника до органу опіки та піклування із заявою про розгляд питання та отримання вказаного висновку, доцільності звернення з даною заявою в судовому порядку, що є обов`язковим з огляду на законодавчо встановлений обов`язок органу опіки та піклування здійснювати контроль відносно осіб, визнаних у встановленому порядку недієздатними, ураховуючи, що діючим законодавством встановлено обов`язкову процедуру урегулювання питань окремих категорій громадян, відносно яких здійснюється нагляд з боку органу опіки та піклування.

06.09.2024 до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_3 , в якій останній зазначив, що на підставі ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій (модулі), що забезпечує обмін документами" адвокати подають документи до суду виключно через підсистему «Електронний Суд», вказана заява про визнання особи недієздатною при виборі іншого учасника не містить такого статусу як "Заінтересована особа". Проте, представником підготовлена заява де поряд з найменуванням особи було зазначено "Заінтересована особа".

Виправлена заява надіслана до суду представником заявника.

Також представник заявника повідомив, що заявник звернувся до органу опіки та піклування із заявою про призначення його опікуном і таке подання буде надано в судове засідання.

Дослідивши надану заяву, суд дійшов висновку, що вимоги ухвали від 22.08.2024 не виконані, а саме, не надано докази того, що заявник звертався до органу опіки та піклування із заявою про розгляд питання, а також отримання вказаного висновку, тобто на вимогу суду не надано доказу обгрунтованості доцільності звернення з даною заявою в судовому порядку.

Враховуючи, що судом було надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала заявником була отримана 03.09.2024, судом було максимально дотримано строк, наданий заявнику також з урахуванням часу на рух поштового відправлення у випадку направлення поштою. Однак, станом на 25.09.2024 недоліки, зазначені в ухвалі в повному обсязі не усунуто.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин заява не може бути прийнята до провадження, заявником не усунуті зазначені в ухвалі суду недоліки, фактично не виконано судове рішення, а тому заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 297 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначення опікуном вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. О. Волощук