Справа № 740/7103/23
Провадження № 2/740/763/24
УХВАЛА

19 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- представник позивачки адвокат Івашко В. В.,

- представник відповідача адвокат Білека Ю. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» Білеки Юрія Івановича про залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

установив:

У жовтні 2024 року позивачка звернулася до суду з указаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2015 року до 13 жовтня 2021 року в розмірі 326 241,34 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2023 до 24.07.2023 у розмірі 1 488,90 грн, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.07.2023 по день фактичного розрахунку в розмірі 39 306,96 грн, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 365 548,30 грн та стягнути судові витрати.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 20 березня 2024 року скасовано ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.03.2024 вказану цивільну справу передано головуючому судді Шевченко І. М.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2024 року позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позову, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30 квітня 2024 року 11-00 год.

29.04.2024 до суду надійшла заява позивачки про збільшення позовних вимог, мотивована тим, що з часу подання позовної заяви минуло майже пів року, однак відповідач за цей час так і не провів повний і остаточний розрахунок з нею, а тому сума за час затримки розрахунку при звільненні не відповідає фактичній затримці, у зв`язку з чим вона вимушена подати вказану заяву. У заяві про збільшення позовних вимог позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2015 року до 13 жовтня 2021 року у розмірі 326 241,34 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.07.2023 до 24.07.2023 у розмірі 1488,90 грн, середній заробіток за затримку розрахунку при звільнення за період з 19.07.2023 до 30.04.2024 (день розгляду справи) у розмірі 85 462,86 грн, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 413 193,10 грн, заподіяну позивачці вимушеним прогулом та затримкою розрахунку при звільненні.

28.05.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Білеки Ю. І. про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху, оскільки позивачкою до вказаної заяви не додано доказів про сплату нею судового збору.

Судові засідання в справі неодноразово відкладалися, востаннє на 19 вересня 2024 року 09-00 год.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання з викладених у ньому обставин. Зазначив, що позивачка має сплатити судовий збір, зокрема, за вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також про стягнення моральної шкоди.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що до позовної заяви було додано клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору, але у разі задоволення вказаного клопотання, просив надати час для усунення недоліків.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що к ожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, з дійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 12 ЦПК України передбачено, зокрема, що у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 23.01.2020 року в справі № 925/186/19, як збільшення чи зменшення розміру позовних вимог необхідно розуміти зміну кількісних показників, в яких виражена позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо).

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 1, 3 цієї статті).

Питання звільнення від сплати судового збору судом урегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2024 року позивачку ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до ТОВ«Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди; позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 30 квітня 2024 року 11-00 годину.

Вирішуючи питання звільнення позивачки від сплати судового збору, суд урахував доводи її клопотання та додані до нього документи, а саме, що позивачка має скрутне матеріальне становище, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, має на утриманні малолітню дитину, розмір судового збору перевищує 5 % розміру її річного доходу, до того ж предметом її позову є захист трудових прав.

Отже, позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до відповідача з вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.

Зі змісту заяви про збільшення позовних вимог убачається, що позивачкою змінено лише кількісні показники, в яких виражені позовні вимоги. При цьому позивачкою не змінено раніше заявлених позовних вимог, від сплати судового збору за які вона звільнена.

Таким чином, ураховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, нових вимог у заяві про збільшення позовних вимог не заявила, то відсутні підстави для залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху.

У свою чергу вказана цивільна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, заява подана до початку першого судового засідання, оскільки попередні засідання відкладалися з незалежних від суду причин, тобто у визначений законом строк, тому суд вважає за необхідне прийняти заяву про збільшення позовних вимог та встановити відповідачу строк для подання відзиву.

Керуючись ст. 2, 13, 18, 133, 136, 175, 177, 259 261 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» Білеки Юрія Івановича про залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 прийняти до розгляду, установивши відповідачу строк для подання відзиву протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко