Справа № 758/9699/20
Провадження №: 2-п/752/60/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Митрофанової А.О., за участю секретаря судового засідання Костюк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 06 грудня 2011 року уклали договір б/н (далі - Кредитний договір).

14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору відповідач 06 грудня 2011 року отримав кредит, ліміт якого було збільшено до 14 000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження.

При укладанні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав у зв`язку із чим виникла заборгованість, що станом на 14 червня 2020 року становить 14 008, 72 грн., яка складається з наступного: 3 991, 69 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2 571, 88 грн. - заборгованість за відсотками; 7 445, 15 грн. пені.

З урахуванням викладеного, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути суму заборгованості на користь позивача та судові витрати.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року матеріали цивільної справи № 758/9699/20 передані до Голосіївського районного суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 06 грудня 2011 року станом на 14 червня 2020 року у розмірі 3 991, 69 грн. та судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн., що разом становить належну до стягнення суму у розмірі 6 093, 69 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 червня 2024 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року у цивільній справі № 758/9699/20 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій представник відповідача просить суд скасувати зазначене вище заочне рішення суду і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року у цивільній справі № 758/9699/20 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення суду послався на таке.

Відповідач погоджується із наступними висновками суду: «Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву - анкету, а Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача з огляду на зміст наявної у матеріалах копії Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» не знаходять свого підтвердження в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Зазначення відповідача у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з Умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови та Правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву - анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

При цьому, представник відповідача зазначає, що як вбачається з доданих до позовної заяви додатків позивач, починаючи з 2011 року постійно стягували на свою користь з банківського рахунку відповідача проценти за користування коштами і пеню за прострочення повернення кредитних коштів. Так, згідно наданої позивачем виписки за договором №б/н станом на 16 червня 2020 року за суб`єктом « ОСОБА_1 », 01 березня 2020 року відбулась операція «Проценти відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України» на суму «-615,67 грн.»; 01 лютого 2020 року - «Проценти відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України» на суму «-658,13 грн.»; 01 січня 2020 року - «Проценти відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України» на суму «-659,68 грн.»; 01 грудня 2019 року - «Проценти відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України» на суму «-638,40 грн.»; 01 листопада 2019 року - «Пеня за прострочку за кредитом» на суму «-1 123,75 грн.»; 01 жовтня 2019 року - «Пеня за прострочку за кредитом» на суму «-1 015,20 грн.»; 01 вересня 2019 року - «Пеня за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.» на суму «-100 грн.» і т.д. Схожі або ідентичні операції здійснювалися на рахунку відповідача ще з 2012 на загальну суму значно більшу, ніж 3 991,69 грн., які зазначено позивачем як суму неповернутої позики.

Зважаючи на встановлений факт неправомірності нарахування та стягнення відсотків за користування коштами і пені за прострочення повернення позичених коштів, вбачається, що відповідачем повернуто позивачеві значно більше грошових коштів, ніж передано йому Банком в позику.

Відповідно, стягнення в таких умовах з відповідача ще якихось сум, вказаних позивачем, як заборгованість по тілу кредиту, вбачається неправомірним.

Крім того, представник відповідача зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, не заперечується самим позивачем та стверджується підповідачем, на адресу ОСОБА_1 позивачем не було направлено і не надходило жодної вимоги про сплату якої-небудь заборгованості КБ АТ «Приватбанк».

Тобто, на думку представника відповідача, позивач повинен був довести, що відповідач є таким, який прострочив виконання зобов`язання. За відсутності доказів направлення кредиторської вимоги на адресу відповідача та в ситуації, при якій строк виконання зобов`язання не визначено, неможливо говорити про прострочення виконання якого-небудь обов`язку відповідачем.

На переконання представника відповідача, в даному випадку кредиторська вимога є обов`язковим елементом правовідносин між сторонами і лише після її пред`явлення та невиконання можуть настати правові наслідки.

За таких обставин, навіть якщо виходити з того, що пред`явлення вимоги відбулося одночасно з пред`явлення позову, з урахуванням вимог статті 530 ЦК України, мала місце відсутність у позивача на момент звернення до суду з позовом порушеного з боку відповідача права позивача та, як наслідок, відсутні підстави для задоволення його позовних вимог.

Також представник відповідача звернув увагу на те, що заочним рішенням від 20 грудня 2023 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволені частково і з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача 2 102,00 грн. судового збору.

Проте, ОСОБА_1 на час розгляду справ в суді та станом на сьогодні є чинним військовослужбовцем, який виконує службові обов`язки, а також учасником бойових дій, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В судове засідання 28 серпня 2024 року уповноважені представники сторін не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, а тому АТ КБ «Приватбанк» має право на стягнення з нього заборгованості, яка станом на 14 червня 2020 року становить 14 008, 72 грн., яка складається з наступного: 3 991, 69 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2 571, 88 грн. - заборгованість за відсотками; 7 445, 15 грн. пені.

Суд наголошує, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог з підстав непогодження умов договору щодо розміру процентної ставки, неустойки та недоведеності розміру заборгованості, відповідач не спростовував того факту, що звертався до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, отримував та користувався кредитною карткою.

Тобто, будучи зобов`язальною стороною, відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування визначеної АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по наданому кредиту та її розміру.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості по кредиту в розмірі 3 991,69 грн.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі факт неповідомлення боржника про наявність боргу за кредитним договором не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Більш того, суд зазначає, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надало копію анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку від 06 грудня 2011 року, довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 06 грудня 2011 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, та копію паспорта ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що Анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише його анкетні дані та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом. Витяг з Умов і Прав надання банківських послуг не містить підпису ОСОБА_1 .

Умови кредитування були визначені сторонами у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду від 06 грудня 2011 року.

Відповідно до вказаної довідки визначено базову процентну ставку в розмірі 3,0% в місяць, що становить 36% в рік, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Водночас, з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися відповідачу за різними процентними ставками - 30,00 % річних, 34,80% річних, 36,00 % річних та 43,20 % річних, що не відповідає умовам кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду від 06 грудня 2011 року, яка підписана ОСОБА_1 . Відтак, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів за користування кредитом у визначеному позивачем розмірі.

Слід також зазначити, що відповідно до наданого розрахунку АТ КБ «Приватбанк» здійснювало нарахування заборгованості по пені спочатку по 50 грн., пізніше - по 100 грн., що не відповідає довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду від 06 грудня 2011 року, яка визначає можливість нарахування пені в процентному відношенні від базової процентної ставки та розміру заборгованості. У наданому суду розрахунку заборгованості не відображено нарахування відповідачу штрафів.

Враховуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості по кредиту в розмірі 3 991,69 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 102,00 грн., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його стягнення оскільки відповідач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 178, 259, 263, 264, 265, 353 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 грудня 2011 року у розмірі 3 991,69 грн. (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривні 69 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Митрофанова