Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9483/23
Провадження № 2/644/937/24
24.09.2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Пацурковської О.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини

У С Т А Н О В И В: :

Позивач ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Пацурковська О.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позов вмотивований тим, що 19.08.2015 сторони зареєстрували шлюб. Даний шлюб було розірвано 04.11.2022, але фактично шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були припинені з листопада 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила сина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого в графі «батько» вказано відповідача ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини. Посилаючись на зазначені обставини, просила внести зміни до актового запису від 08 червня 2023 року №156 про народження дитини ОСОБА_3 , складеного Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: виключити з актового запису відомості про ОСОБА_2 як батька дитини ; у графі «батько» вказати зі слів матері « ОСОБА_4 », «українець», по батькові дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що дитина народжена нею до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, а колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини, але при реєстрації дитини він записаний батьком дитини. Тому просить суд про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та внесення зазначених в позові змін до актового запису про народження дитини.

Представник позивача адвокат Пацурковська О.М. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, стверджував, що він не є біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не з`явилась; надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх представника та просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

19.08.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 262.

04.11.2022 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 93.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08 червня 2023 року, виданого Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 156, згідно якого батьком записаний ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 зазначено матір`ю дитини.

Позивачка ОСОБА_1 народила дитину до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з ОСОБА_2 .

Батьківство дитини записано на підставі ч.1 ст. 126 СК України.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (частина друга статті 125 СК України).

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перший частини першої статті 135 СК України).

Згідно з частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до частини першої статті 138 СК України жінці, яка народила дитину у шлюбі, надано право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до частини другої статті 138 СК України, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не звертався із вимогами про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що інша особа подавала заяву про своє батьківство стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою статті 138 СК України) конструкція, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що ОСОБА_2 своє батьківство не оспорював, у матеріалах справи відсутні докази про те, що інша особа подала заяву про своє батьківство стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вимога позивачки ОСОБА_1 про виключення запису про ОСОБА_2 як батька дитини без подання іншою особою відповідної заяви суперечить вимогам частини другої статті 138 СК України, суд приходить до висновку, що лише бажання позивачки змінити відомості щодо батька дитини в актовому записі про народження дитини, зазначивши відомості про батька дитини відповідно до статті 135 СК України, не може бути підставою для задоволення позову.

Відтак підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.09.2024.

Суддя В.О. Попова