АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

м. Чернівці

справа № 720/1602/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г. Д.

позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

відповідачка ОСОБА_1

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Вівчар Г. А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

В червні 2023 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулося до суду з позовом.

Позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача борг в сумі 9786 гривень 39 копійок.

Посилався на те, що 28 квітня 2022 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір комплексного банківського обслуговування. Відповідно до умов такого договору відповідачці було відкрито рахунок та надано платіжну картку. Відповідачка зобов`язалася щомісячно погашати заборгованість та сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору станом на 20 лютого 2023 року відповідачка має заборгованість за договором кредиту в сумі 9786 гривень 39 копійок, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 7 101 гривня 72 копійки та боргу за процентами в сумі 2 684 гривні 67 копійок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за договором кредиту в сумі 9 786 гривень 39 копійок.

Суд виходив з того, що в даному випадку можливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. Відповідачка була ознайомлена з умовами отримання та повернення кредиту. Сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 20 лютого 2023 року відповідачка має заборгованість за договором в сумі 9786 гривень 39 копійок, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 7 101 гривня 72 копійки та боргу за процентами в сумі 2 684 гривні 67 копійок.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що аргумент позивача про надання відповідачці кредиту є необґрунтованим та не відповідає дійсності. Банк не мав прав проводити будь-які кредитні операції за рахунком відповідачки. Кредитний ліміт не був встановлений договором.

Банк не визначив прозорого, зрозумілого та прогнозованого порядку встановлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів. Перед проведенням операції відповідачкою було внесено на її рахунок суму грошових коштів та таких коштів було достатньо для видачі румунських леїв та сплату відповідних комісій.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» подало відзив на апеляційну скаргу.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Зазначав, що за період з 28 квітня по 1 червня 2022 року відповідачка внесла на картковий рахунок власні кошти в сумі 100 146 гривень 29 копійок. 6 травня 2022 року відповідачка зняла готівкові кошти в банкоматі за межами України в іноземній валюті. Оскільки власних коштів відповідачки було недостатньо для проведення вказаної операції, у неї виникла несанкціонована заборгованість.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

28 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» підписали заяву-договір №2022/І_С/030-000887. Сторони підтвердили, що ця заява-договір разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів, які розміщені на офіційному сайті банку, є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та клієнтом (а.с.32-33).

З матеріалів справи вбачається, що надані банком до позовної заяви правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», матриця тарифів не підписані ОСОБА_1 (а.с.8-31).

З виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що за період з 28 квітня 2022 року до 1 червня 2022 року відповідчкою було внесено на її рахунок 100 100 гривень, знято 105 530 гривень 12 копійок, списано комісії в сумі 1864 гривні 82 копійки, погашено заборгованість в сумі 33 гривні 7 копійок (а.с.38-39).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про стягнення боргу за тілом кредиту в сумі 7101 гривні 72 копійки та стягнення процентів за користування коштами.

Щодо стягнення боргу за тілом кредиту

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено укладення між сторонами договору комплексного банківського обслуговування, який за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, на умовах, які визначені в заяві-договорі від 28 квітня 2022 року. Вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору кредитор дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що надані банком до позовної заяви правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», матриця тарифів не підписані ОСОБА_1 , а тому не стали частиною договору, який укладений між сторонами.

Підстави вважати, що при укладенні договору кредитор дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, відсутні.

Частиною 1 статті 1069 ЦК України встановлено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Наявність та розмір заборгованості підтверджуються випискою по особовому рахунку, який згідно пунктів 57, 58 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75, є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Отже, у виписці про рух коштів відображаються всі операції за картковим рахунком клієнта, зокрема щодо зняття грошових коштів клієнтом, погашення ним заборгованості, поповнення свого рахунку, перекази коштів третім особам та зарахування кошів на його картки від третіх осіб.

З виписки про рух коштів за період з 28 квітня 2022 року до 1 червня 2022 року вбачається, що відповідачкою було внесено на рахунок 100 133 гривень 07 копійок та знято з рахунку 105 530 гривень 12 копійок. Отже, відповідачка зняла коштів на 5397 гривень 05 копійок більше, ніж внесла на належний їй рахунок банку. Саме вказана сума підлягає стягненню з неї на користь позивача (а.с.38-39).

З огляду на вказане помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що відповідачкою було внесено на її рахунок достатню кількість коштів для подальшого їх зняття з банкомату за межами території України. Вказаний аргумент повністю спростовується випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (а.с.38-39).

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 29 березня 2024 року у справі №336/1265/21.

Колегія суддів погоджується з аргументом апеляційної скарги про те, що під час укладання договору комплексного банківського обслуговування сторони не обумовили істотні умови кредитного договору, а саме суму кредитного ліміту, розмір, порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір та порядок нарахування штрафу за невиконання прийнятих на себе зобов`язань та не виконали умови визначенні законом, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Однак вказана обставина не є підставою для відмови в позові про стягнення боргу за тілом кредиту.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 грудня 2022 року у справі №484/5710/19.

Грошові кошти в сумі 5397 гривень 05 копійок, які були отримані відповідачкою, незважаючи на відсутність на її рахунку грошових коштів, підлягають поверненню, як кредитні кошти, які були надані відповідно до правил частини 1 статті 1069 ЦК України.

Щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами

Відповідно частин 1-3 статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

До таких правовідносин застосовуються положення про банківський кредит.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У частині другій статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вже зазначено, вище надані банком до позовної заяви правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», матриця тарифів не підписані ОСОБА_1 . Саме на ці докази банк посилався в позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу, як на підстави нарахування процентів за користування коштами та нарахування комісії.

В анкеті-договорі від 28 грудня 2022 року процентна ставка не зазначена.

З огляду на вказані обставини ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» має право на стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач звернувся до суду з безпідставним позовом про стягнення процентів за користування кредитними коштами в розмірі, які передбачені умовами договору про комплексне банківське обслуговування від 28 квітня 2022 року.

З позовом про стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» не звертався, а тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 11 травня 2022 року №752/968/19.

Щодо нарахування банком комісії

З виписки з рахунка відповідачка вбачається, що банком була нарахована та списана комісія за здійснення переказу, видачу готівкових коштів через банкомат та комісійні доходи банку за видачу БПК в загальній сумі 1684 гривні 82 копійки (а.с.38).

В анкеті-договорі від 28 грудня 2022 року відсутні умови договору про можливість банку нараховувати комісію.

За таких обставин у банку не було підстав списувати кошти на погашення комісії в сумі 1684 гривні 82 копійки.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 18 травня 2022 року № 697/302/20.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року слід змінити, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за тілом кредиту за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року в сумі 5397 гривень 05 копійок.

Заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за процентами за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року сумі 2684 гривні слід скасувати.

В позові ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року в сумі 2684 гривні слід відмовити.

Щодо судових витрат

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що суд приходить до висновку про часткове задоволення позову на суму 5397 гривень 05 копійок, що складає 55,15 процентів від ціни позову (9786 гривень 39 копійок).

З квитанції від 20 червня 2023 року вбачається, що позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2684 гривні (а.с.7).

Витрати позивача на оплату судового збору слід відшкодувати за рахунок відповідачки в сумі 1480 гривень 23 копійки.

З платіжної інструкції від 15 березня 2024 року вбачається, що відповідачка за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 4026 гривень.

Витрати відповідачки на оплату судового збору слід відшкодувати за рахунок позивача в сумі 1805 гривень 66 копійок.

Згідно з частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 325 (триста двадцять п`ять) гривень 43 копійки в рахунок розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за тілом кредиту за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року в сумі 5397 (п`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 05 копійок.

Заочне рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року в сумі 2684 гривні скасувати.

В позові Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за договором комплексного банківського обслуговування від 28 квітня 2022 року в сумі 2684 гривні відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 325 (триста двадцять п`ять) гривень 43 копійки в рахунок розподілу судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 квітня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Ігор ЛИСАК

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК