Роздільнянський районний суд Одеської області
Номер провадження: 2/511/854/24
25 вересня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Короткий зміст позовної заяви.
Свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2023 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 9143561, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 105 днів, остання дата повернення кредиту -07.01.2024 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 9143561 від 24.09.2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того, 25.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» ( далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 76458513, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 8500,00грн., строком на 30 днів, дата повернення позики-24.09.2023 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за Договір позики № 76458513 від 25.08.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Також, 09.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 100810482, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 119 днів, остання дата повернення кредиту-06.01.2024 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 100810482 від 09.09.2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Тому просять суд задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача суму заборгованості.
Матеріали справа перебували в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси.
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеса від 07.08.2024 року передано справу на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.08.2024 року прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Заяви (клопотання) учасників справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с.84 ), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, 24.09.2023 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 9143561, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 105 днів, остання дата повернення кредиту -07.01.2024 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 9143561 від 24.09.2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того, 25.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» ( далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 76458513, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 8500,00грн., строком на 30 днів, дата повернення позики-24.09.2023 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за Договір позики № 76458513 від 25.08.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Також, 09.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 100810482, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 119 днів, остання дата повернення кредиту-06.01.2024 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 100810482 від 09.09.2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України').
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо укладення кредитного договору № 9143561 від 24.09.2023 року
Судом встановлено, що 24.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 9143561, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 105 днів, остання дата повернення кредиту -07.01.2024 року.
Позичальник зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді.
Позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до ОСОБА_1 .
Також, судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.
Відповідачем розрахунок заборгованості жодним чином не спростовано, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед банком та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої Банком.
Щодо укладення договору позики № 76458513 від 25.08.2023 року
Судом встановлено, що 25.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 76458513, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 8500,00грн., строком на 30 днів, дата повернення позики-24.09.2023 року.
Позичальник зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за Договором позики № 76458513 від 25.08.2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено 25 серпня 2023 року, тобто більш ніж через 2 роки після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 25 серпня 2023 року року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» буде укладено договір з ОСОБА_1 .
Лише 20 березня 2024 року на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №76458513, який був укладений 25 серпня 2023 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14 червня 2021 року, тобто задовго до укладення кредитного договору №76458513 від 25 серпня 2023 року.
За таких обставин, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 25 серпня 2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо укладення кредитного договору № 100810482 від 09.09.2023 року
Також, 09.09.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 100810482, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00грн., строком на 119 днів, остання дата повернення кредиту-06.01.2024 року, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, встановлених договором.
29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 100810482 від 09.09.2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідачем розрахунок заборгованості жодним чином не спростовано, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед банком та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої Банком.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.
На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись керуючись ст. ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя С. І. Гринчак