Провадження № 2-з/554/73/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави В.М. Бугрій, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,

ВСТАНОВИВ:

Заявником подано заяву про забезпечення позову до подачі позову до суду шляхом: заборони ТДВ «Полтаватрансбуд» (36002, м. Полтава, вул. Європейська, 107, ) вчиняти будь-які дії щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 в, чи будь-які інші дії стосовно вказаної квартири, крім дій передбачених договором №70 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 від 18 грудня 2019 р., за погодженням сторін.

В обгрунтуванні вказував, що 18 грудня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Полтаватрансбуд» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), було укладено договір №70 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 в. Згідно умов договору вартість квартири становила 393000 грн., яку ОСОБА_1 сплатив вчасно, у повному обсязі. Після закінчення будівництва будинку, орієнтовно наприкінці 2020 року, заявник отримав від ТДВ «Полтаватрансбуд» ключі та запевнення від комерційного директора ТДВ «Полтаватрансбуд», що майнові права будуть отримані ним після підписання акту приймання-передачі, який, в свою чергу, згідно п. 5.3 та 7.4 договору буде направлений поштою для підпису після отримання ТДВ «Полтаватрансбуд» технічного паспорту на будинок, в якому знаходиться вказана квартира. Протягом наступних 2021-2023рр., до 25.04.24р. жодних контактів у письмовому чи усному вигляді з ТДВ «Полтаватрансбуд» заявник не мав. Несподівано, в кінці квітня ОСОБА_1 отримав від ТДВ «Полтаватрансбуд» повідомлення про розірвання договору на підставі невиконання ним п. 4.4 останнього, а саме: непідписання ним акту приймання-передачі майнових прав. Вважає, що ТДВ «Полтаватрансбуд», порушуючи діюче законодавство, планує терміново оформити право власності на вказану квартиру на іншу юридичну чи фізичну особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, викладені у заяві обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 в.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду у 15-ти денний строк з дня вручення її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя В.М.Бугрій