Справа № 471/676/24
Провадження №2/471/204/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" вересня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/676/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини.

Позовна заява мотивована тим, що з 2019 року по 2023 рік позивач спільно проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачем. З листопада 2023 року позивач з дитиною переїхали на постійне проживання до матері позивача в с-ще Арбузинка Первомайського району Миколаївської області. Відносини з відповідачем розірвані, проживають окремо. Відповідач безпричинно відмовив позивачу в дозволі на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . На час звернення з позовною заявою до суду малолітня дитина постійно проживає з позивачем без реєстрації, відвідує дитячий заклад та забезпечення всім необхідним. Позивач має можливість забезпечити належні умови для нормального утримання, догляду та виховання доньки. Вчинок відповідача свідчить про те, що він, залишивши малолітню доньку з матір`ю, виявив менше уваги до дитини та турботи про неї. На цей час позивач, разом з дитиною та своєю матір`ю, проживає в приватному будинку з частковими зручностями, що належить її матері на праві приватної власності, де створені всі необхідні умови для проживання дитини, здійснює її матеріальне забезпечення, має стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Дитина відвідує середню групу №2 Комунального закладу дошкільної освіти «Пролісок» Арбузинської селищної ради Миколаївської області. Враховуючи, що дитина має все для гармонійного розвитку, прагне до спілкування та спільного проведення часу з матір`ю, має особисту емоційну прихильність до неї, є необхідність у визначенні її місця проживання з позивачем.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

У судове засідання не з`явився відповідач, причини неявки суду невідомі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19 березня 2020 року( арк.с. 8).

Відповідно до довідки виданої Арбузинською селищною радою Первомайського району Миколаївської області від 17.04.2024 року №1083, ОСОБА_1 ,2002 р.н. зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 ,1980 р.н. та ОСОБА_3 , 2020 р.н. без реєстрації (арк.с. 9).

Відповідно до довідки-характеристики виданої Арбузинською селищною радою Первомайського району Миколаївської області від 17.04.2024 року №1084, ОСОБА_1 , 2002 р.н. проживає в АДРЕСА_1 . За час проживання на території селищної ради заяв та скарг на гр. ОСОБА_1 в виконком селищної ради не надходило.(арк. с.11).

Згідно довідки КНП «Арбузинський ЦПСД» Арбузинської селищної ради від 15.05.2024 року за № 48/01-15 малолітня ОСОБА_3 має декларацію із сімейним лікарем КПН «Арбузинський ЦПМСД» з 22 листопада 2023 року. Мама дитини ОСОБА_1 також має декларацію із сімейним лікарем КНП «Арбузинський ЦПМСД» з 23 листопаді 2023 року.(арк.с.13).

Згідно довідки №64 від 18.04.2024 виданої Комунальним закладом дошкільної освіти "Пролісок" Арбузинської селищної ради Миколаївської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється вихованкою середньої групи НОМЕР_2 Комунального закладу докшкільної освіти "Пролісок" Арбузинської селищої ради Миколаївської області(арк. с. 21).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного службою у справах дітей Арбузинської селищної ради від 18.06.2024 року № 25 ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Умови проживання, виховання та утримання малолітньої дитини є задовільними, дівчинка разом з мамою мають окрему кімнату, окремі ліжка для сну та відпочинку, шафи для складання одягу тощо. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно сезону, має достатню кількість іграшок, розвиваючої літератури, мати базові потреби дитини задовольняє в повному обсязі. Стосунки в сім`ї доброзичливі, позитивна сімейна атмосфера, негативного відношення матері до дитини не помічено.(арк.с.60-61 на звороті).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Суд звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "М. С. проти України" (рішення від 11 липня 2017 року, заява N 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Як зазначено у Постанові ВС від 21.07.2021 року у справі № 404/3499/17 «питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Крім прав батьків стосовно дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки стосовно батьків (стаття 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» ЄСПЛ зазначено, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Під час визначення основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Мамчур проти України» (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року)).

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що на цьому етапі розвитку дитини залишення місця проживання її з матір`ю не порушить її права, а навпаки сприятиме забезпеченню її інтересів, адже за місцем проживання матері дитина має усталений тривалий побут, сталі соціальні/родинні зв`язки, належний рівень життя, задовільні умови для проживання, що у сукупності є необхідним для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Матеріали справи не містять докази, що мати дитини не належним чином виконує батьківські обов`язки щодо участі у вихованні доньки.

Суд враховує, що батько дитини на призначені судові засідання не з`являвся, не заявив зустрічних позовних вимог про визначення місця проживання з ним доньки, яка фактично проживає з матір`ю.

Відповідно до ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України).

За висновком органу опіки та піклування Арбузинської селищної ради визнано доцільним визначення місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_1 , оскільки встановлено, що з 2019 року по 2023 рік ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 , під час спільного проживання в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрацію народження дитини проведено згідно статті 126 Сімейного кодексу України. В листопаді 2023 року мати разом з донькою переїхали на постійне місце проживання до селища Арбузинка Первомайського району до своїх батьків. На сьогоднішній час проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 (згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 16.04.2024 року за №2024/003761669). Місце - проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2020 року народження не є зареєстрованим, так як батько дитини ОСОБА_2 відмовляється надати згоду на реєстрацію місця проживання дитини за адресою її матері ОСОБА_1 . Батько дитини, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з проживає АДРЕСА_2 . На телефонний зв`язок вийшов не відразу, під час короткої телефонної розмови спілкуватись відмовився, своїх пояснень по суті справи не надав, також не відповідав на повідомлення через зв`язок ВАЙБЕР та ТЕЛЕГРАМ. Службою у справах дітей було проведено телефонну розмову з мамою ОСОБА_2 - пані ОСОБА_5 , яка пояснила, що син не надає дозволу на реєстрацію місця проживання спільної доньки ОСОБА_6 за адресою її матері в селищі Арбузинка, так як у селі Надеждівка він має власний будинок з наявними на нього документами, і як батько вважає, що донька повинна бути зареєстрована в цьому будинку, тобто біля нього. Також повідомила, що мати дівчинки не завжди дає спілкуватись з донькою, чинячи при цьому перешкоди. Матеріально він допомагає в міру своїх можливостей, так як працює неофіційно, всі зароблені кошти надсилає на картку мами ОСОБА_6 . Знову ж таки зі слів його матері спір про місце проживання дитини вважає наявним, оскільки він заперечує щодо визначення місця проживання дитини біля матері. Факти свого неналежного виконання батьківських обов`язків відносно дітей вважає наклепами з боку матері дитини, так як він намагається допомагати матеріально дитині, намагається спілкуватися з дитиною, також неодноразово приїжджав, навіть під час останнього приїзду зміг побачитись з донькою , поспілкуватись з нею та передати їй солодощі, іграшки і кошти. Вважає, що нездорові та напружені стосунки між дорослими заважають комфортному зростанню ОСОБА_6 та перешкоджають її спілкуванню з батьком.

Згідно повідомлення Братського центру соціальних служб від 29.07.2024 року за № 82 під час виїзду фахівцями центру для здійснення оцінки потреб та спроможності батька ОСОБА_2 - виконувати обов`язки з' виховання та догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3 провести вищезазначену оцінку потреб та здійснити обртеження умов проживання гр.. ОСОБА_7 не вдалось, так як батько на телефонні дзвінки не відповідав, а по прибуттю за його місцем проживання самого його виявлено не було.

На підставі внутрішнього переконання, яке ґрунтується на оцінці всіх обставин справи у їх сукупності, суд вважає доцільним визначити місцем проживання дитини разом з матір`ю, що відповідатиме найкращому забезпеченню її інтересів.

Суд виходить із того, що при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, найкращі інтереси останніх мають першочергове значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися. Держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку.

Суд наголошує, що визначення місця проживання дітей з матір`ю не повинно негативно впливати на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, що мають усвідомлювати обидва з батьків, спір між якими вирішено судом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача.

У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 ,РНОКПП НОМЕР_4 ,останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Арбузинської селищної ради Миколаївської області, адреса: пров. Каштановий,18, смт. Арбузинка, Первомайський район, Миколаївська область.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2024 року.

Суддя Гукова І. Б.