Справа №701/1004/24
Провадження №2/701/420/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Маньківської селищної ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , про що 6 вересня 2010 року Кищенецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області складно актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 14.03.2024 року повторно. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: - Земельну ділянку, загальною площею 2,5139 га., кадастровий номер :02:001:0303 що знаходиться: Черкаська область, Маньківський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належна її на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №025941, виданий Кищинецькою сільською радою 13 серпня 2003 року та земельну ділянку площею 3,6827 га., кадастровий номер :02:002:0150, що розташована: Черкаська область, Маньківський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належної її на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №026150, вданого Кищенецькою сільською радою 28 жовтня 2003 року, заповіла онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вищевказаний заповіт був складений 27 серпня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №4-13 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_4 . 19 березня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5139 га., та 3,6827 га., що розташовані у адміністративних межах с. Кищенці Уманського району Черкаської області (за межами населеного пункту) які належали бабі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа №327/02-31 від 19.03.2024 року державний нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., направила позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2024 року. Відмова у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5139 га., та 3,6827 га., що розташовані в адміністративних межах Кищенської сільської ради Уманського району Черкаської області вмотивована тим, що позивач у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ним не було пред`явлено правовстановлюючий документ на земельні ділянки. Згідно п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0303, належала бабі позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЧР №025941 виданого 13 серпня 2003 року. Так, Кищинецькою сільською радою на підставі рішення Кищенецької сільської ради від 07.06.2002 року №2-8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,5139 га., та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №312, та було присвоєно кадастровий номер :02:001:0303. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 виданого 22.08.2024 року, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0303 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована у Черкаській області, Уманському районі, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належить бабі позивача ОСОБА_3 . Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані. Земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0150 належала бабі позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЧР №026150 виданого 28 жовтня 2003 року. Кищинецькою сільською радою на підставі рішення Кищенецької сільської ради від 07.06.2002 року №2-8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,6827 га., та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №722, було присвоєно кадастровий номер :02:002:0150. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 виданого 22.08.2024 року земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0150 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована у Черкаській області, Уманський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належить бабі позивача ОСОБА_3 . Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані, що і змусило його звернутися з відповідним позовом до суду.

Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але згідно письмової заяви просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно письмової зхаяви позовні вимоги визнає та просить суд розглядати дану справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача баба ОСОБА_3 , про що 6 вересня 2010 року Кищенецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області складно актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 14.03.2024 року повторно. (а.с.13).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: - Земельну ділянку, загальною площею 2,5139 га., кадастровий номер :02:001:0303 що знаходиться: Черкаська область, Маньківський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належна її на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №025941, виданий Кищинецькою сільською радою 13 серпня 2003 року та земельну ділянку площею 3,6827 га., кадастровий номер :02:002:0150, що розташована: Черкаська область, Маньківський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належної її на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №026150, вданого Кищенецькою сільською радою 28 жовтня 2003 року, заповіла онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вищевказаний заповіт був складений 27 серпня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за №4-13 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_4 . (а.с.10).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 19 березня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5139 га., та 3,6827 га., що розташовані у адміністративних межах с. Кищенці Уманського району Черкаської області (за межами населеного пункту) які належали бабі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа №327/02-31 від 19.03.2024 року державний нотаріус Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., направила позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2024 року. Відмова у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5139 га., та 3,6827 га., що розташовані в адміністративних межах Кищенської сільської ради Уманського району Черкаської області вмотивована тим, що позивач у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ним не було пред`явлено правовстановлюючий документ на земельні ділянки.(а.с.14,15).

Земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0303, належала ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЧР №025941 виданого 13 серпня 2003 року. (а.с.11).

Так, Кищинецькою сільською радою на підставі рішення Кищенецької сільської ради від 07.06.2002 року №2-8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,5139 га., та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №312, та було присвоєно кадастровий номер :02:001:0303.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 виданого 22.08.2024 року, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0303 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована у Черкаській області, Уманському районі, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належить ОСОБА_3 . Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані (а.с.16-26, 38).

Земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0150 належала бабі позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЧР №026150 виданого 28 жовтня 2003 року.(а.с.12).

Кищинецькою сільською радою на підставі рішення Кищенецької сільської ради від 07.06.2002 року №2-8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,6827 га., та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №722, було присвоєно кадастровий номер :02:002:0150.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 виданого 22.08.2024 року земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0150 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована у Черкаській області, Уманський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту) належить бабі позивача ОСОБА_3 . Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані (а.с.27-37,39).

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст.14 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

За ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Захист права власності може бути здійснений, зокрема, шляхом визнання права особи відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною, здійснюється відповідним органом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

В ст. 182 ЦК України зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (спів

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 174, 178, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 6, 11, 14-16, 177, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 331, 355, 368, 372, 391, 392, 509, 1222, 1225, 1226, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнатии за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 2,5139 га кадастровий номер :02:001:0303 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться Черкаська область, Уманський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту).

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 3,6827 га., кадастровий номер :02:002:0150 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Черкаській області, Уманський район, в адміністративних межах Кищенецької сільської ради (за межами населеного пункту).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський