Справа № 932/4627/22
Провадження № 2/932/32/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник відповідача просила зупинити провадження у справі до вирішення Верховним Судом цивільної справи 932/713/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, вислухавши представників сторін, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи № 932/4627/22, що перебуває в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач Дніпровська міська рада, пред`являючи позов до ОСОБА_1 , просить виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2023 провадження у даній цивільній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 932/713/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії, що перебувала на вирішенні цього ж суду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 провадження у даній цивільній справі № 932/4627/22 було поновлено, призначено судове засідання по її розгляду, з посиланням на те, що цивільна справа № 932/713/23 розглянута по суті.

Наразі стало відомо, що Верховним Судом відкрито касаційне провадження з перегляду судових рішень Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та Дніпровського районного суду м.Дніпропетровська, ухвалених у цивільній справі № 932/713/23.

Згідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п.6 ч.1, ч.2 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав для зупинення провадження у справі, повинно бути ураховано, що зупинення може мати місце, якщо є обставини, які перешкоджають розглянути справи у встановлені процесуальні строки і з дотриманням прав усіх учасників справи. Обов`язковою ознакою таких обставин є їхня значна тривалість у часі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року); розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Виходячи із вказаних положень законодавства, вбачається, що обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаною наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Суд вважає необхідним зупинити провадження у даній цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про виселення до вирішення Верховним Судом цивільної справи №932/713/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії, оскільки від результату розгляду цивільної справи №932/713/23 залежить розгляд даної цивільної справи № 932/4627/22, що встановлено ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2023, яка вступила в законну силу, і ця обставини не підлягає доказуванню в силу положень ст. 82 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись керуючись ст.ст. 43, 251, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про виселення - зупинити до вирішення Верховним Судом цивільної справи 932/713/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева