Справа №443/425/24
Провадження №2/443/269/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19 квітня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Баківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до до територіальної громади села Баківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 в с. Баківці Львівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, загальною площею 0,8765 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія I-ЛВ №042550 від 26.03.2001, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації №672 від 01.08.2007.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, площею 0,8765 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія I-ЛВ №042550 від 26.03.2001. ОСОБА_2 дійсно була постійно зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 . Від імені ОСОБА_2 у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради посвідчувався заповіт в користь сина ОСОБА_1 , який не змінено та не скасовано. Окрім позивача, не було інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині. Чоловік покійної та відповідно батько позивача ОСОБА_3 помер швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки позивач постійно проживав без реєстрації із своєю матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 01.03.2024 позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у його видачі через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та через відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Баковецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Оскільки місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, то для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа через втрату такого.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.27), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.32).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22).

Ухвалою підготовчого засідання від 22.03.2024 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по сумі (а.с.28).

Ухвалою судового засідання від 19.04.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.33).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з свідоцтвом про одруження від 12.02.1963 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружились ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після одруження дружині змінено прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.9).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження від 05.03.1970 (а.с.10).

За змістом заповіту від 26.04.2013, зареєстрованого в реєстрі за №33, ОСОБА_2 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і за що вона за законом буде мати право сину ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтв про смерть від 25.08.2007, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Львів, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Львів (а.с.11, 12).

Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №76037140 від 29.02.2024 після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.15).

Довідкою ВК Бібрської міської ради №217 від 21.09.2023 встанолвено, що ОСОБА_2 дійсно була постійно зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою разом з нею проживав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 син, проживав без реєстрації. Від імені ОСОБА_2 у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради посвідчувався заповіт в користь сина ОСОБА_1 , який не змінено та не скасовано (а.с.13).

Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.02.2024 встановлено, що на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №226 на ОСОБА_2 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 042550 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 50. Площа 0,8765 га (а.с.16).

Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 01.03.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін звернення з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини в Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області, а також відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Баковецької сільської ради Стрийського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.18).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що перешкоджає у позасудовому порядку юридичному оформленню позивачем спадщини після смерті спадкодавиці.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку та поняття заповіту.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Баківці Жидачівського (на даний час Львівського) району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_1 ) Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою ВК Бібрської міської ради Львівського району Львівської області №217 від 21.09.2023, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивача разом з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8765 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042550 від 26.03.2001, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №226.

З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті. Він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавицею ОСОБА_2 , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину, матеріали справи не містять.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на земельну ділянку, яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Баківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04056183) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Баківці Львівського району Львівської області на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,8765 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042550 від 26.03.2001, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №226.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 22 квітня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів