Номер провадження по справі 2/387/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі

головуючого судді Майстер І.П.

за участі секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача в режимі відеоконференції Добрової С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст предмету та підстав позовних вимог позивача та позиція відповідача

Позиція сторони позивача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10 січня 2023 року надійшла позовна заява. Представник позивача, враховуючи нову редакцію позовної заяви зі зміненими підставами, просить в інтересах позивачки ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" земельної ділянки площею 4,791 га з кадастровим номером :02:000:0058. Ділянка розташована на території Гаївської сільської ради (Гаївський старостинський округ) Тишківської ОТГ Новоукраїнського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Мешкова Олександра Олеговича Благовіщенської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 64121790 від 08.07.2022) щодо реєстрації права оренди цієї земельної ділянки, орендодавцем якої є ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що право власності на зазначену земельну ділянку оформлено позивачкою ОСОБА_4 належним чином. 01 лютого 1999 року вона отримала у Гаївській сільській раді Державний акт серії КП N-:02:00:0058, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів за №58. За життя ОСОБА_4 , 1947 року народження, склала заповіт, посвідчений Гаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 16 червня 2011 року, який був зареєстрований в реєстрі за №23. У заповіті вона вказала своїм спадкоємцем доньку ОСОБА_3 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , подавши до Новоукраїнської державної нотаріальної контори Кіровоградської області відповідну заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу під номером нотаріуса №430/2012.

Зі слів матері, позивачці було відомо, що ОСОБА_4 уклала договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода» (далі Відповідач, ТОВ «Згода»), проте примірника такого договору не мала. У зв`язку з цим, у липні 2014 року позивачка звернулася до ТОВ «Згода» з метою з`ясувати інформацію про укладення договору оренди землі її матір`ю, ОСОБА_4 , за життя, умови цього договору, в тому числі строк дії договору оренди, розмір та порядок виплати орендної плати. Працівники ТОВ «Згода» запевнили позивачку в наявності укладеного договору оренди землі з її матір`ю, однак відмовилися надати копію цього договору. За результатами розмови з уповноваженими працівниками ТОВ «Згода», позивачці стало відомо, що договір оренди землі було укладено 17 січня 2012 року на 10 (десять) років. 03 липня 2014 року позивачка отримала від ТОВ «Згода» 26 542 гривні 99 копійок як орендну плату за договором оренди землі, який нібито був укладений її матір`ю, ОСОБА_4 з ТОВ «Згода» за період 20152019 років. 20 листопада 2018 року, виконуючи обов`язки державного нотаріуса Добровеличківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, ОСОБА_5 видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим у реєстрі за №400. Свідоцтво включало земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0058 площею 4,7910 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також 20 листопада 2018 року право власності позивачки на зазначену земельну ділянку було зареєстровано державним реєстратором Шевченком Н.Г. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Запис про реєстрацію права власності отримав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 217, який було внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44143447.

Надалі, наприкінці грудня 2018 року ТОВ «Згода» розпочали переговори з позивачкою щодо продовження договору оренди землі, який нібито був укладений за життя її матері, ОСОБА_4 , з товариством. Для цього надіслали їй електронною поштою проєкт додаткової угоди до договору оренди землі від 17 січня 2012 року, зареєстрованого 23 квітня 2012 року за №03449.

Позивачка, у свою чергу, надіслала ТОВ «Згода» свої зауваження до вказаної пропозиції та запропонувала свою редакцію проєкту договору №-б/н від 18 грудня 2018 року, однак ці зауваження були залишені товариством без розгляду.

В серпні 2020 року ТОВ «Згода» поновили переговори з позивачкою, запропонувавши їй два варіанти договірного урегулювання питання продовження оренди землі, а саме: укладення додаткової угоди до договору оренди землі, який нібито був укладений ТОВ «Згода» з її матір`ю, ОСОБА_4 ; укладення нового договору оренди землі з припиненням попереднього договору.

Позивачка розглянула ці проєкти документів та надіслала ТОВ «Згода» свої зауваження до їх змісту для врегулювання і узгодження. Проте ТОВ «Згода» залишила дані зауваження без відповіді, не підписавши з позивачкою ані додаткової угоди до договору оренди землі, який нібито був укладений ТОВ «Згода» з її матір`ю, ОСОБА_4 , ані нового договору оренди землі з припиненням попереднього договору.

Таким чином на думку представника позивача, ці обставини підтверджують, що ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» не досягли згоди щодо істотних умов подальшої оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058.

Водночас представник позивача зазначає, що 14 грудня 2021 року ТОВ «Згода» отримали від ОСОБА_2 зазначений лист-повідомлення. Зі свого боку, ТОВ «Згода» не направляли ОСОБА_2 жодних заперечень чи пропозицій.

У грудні 2021 року ОСОБА_2 отримала пропозицію від Фермерського господарства «МАЙЯ-АГРО» укласти з ними договір оренди земельної ділянки разом із проектом договору оренди землі. За результатами переговорів, ОСОБА_2 та Фермерське господарство «МАЙЯ-АГРО» досягли належної згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058, а також щодо здійснення Фермерським господарством «МАЙЯ-АГРО» прав оренди відповідно до закону.

Однак, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, було тимчасово зупинено роботу, зокрема, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, включно на земельні ділянки, була призупинена.

Після відновлення функціонування Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Фермерське господарство «МАЙЯ-АГРО» звернулися до державного реєстратора зі заявою та відповідними документами для реєстрації права оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0058.

Проте державний реєстратор відмовив Фермерському господарству «МАЙЯ-АГРО» у прийнятті даної заяви у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже були внесені відомості щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0058 за ТОВ «Згода». У зв`язку з цим, Фермерське господарство «МАЙЯ-АГРО» повідомило ОСОБА_2 про виявлені обставини.

В подальшому позивачка з`ясувала, що відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058, площею 4,791 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 217, 8 липня 2022 року державний реєстратор Благовіщенської міської ради Кіровоградської області Мешков Олександр Олегович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64121790, та 6 липня 2022 року було здійснено державну реєстрацію речового права: права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, серійний номер: б/н, виданий 12 січня 2022 року ТОВ «Згода», дата укладання 3 липня 2019 року, строк 10 років, дата закінчення дії 3 липня 2029 року, з правом пролонгації.

Однак, вказані дані не дають можливості встановити, який саме договір оренди землі став підставою для державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ТОВ «Згода»: чи договір оренди землі від 12 січня 2022 року, чи від 3 липня 2019 року. Це стало підставою для заперечень щодо законності державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТОВ «Згода» з порушенням вимог закону.

Проте представник позивача зазначає, що із матеріалів реєстраційної справи було встановлено, що до пакету документів для державної реєстрації речового права на нерухоме майно ТОВ «Згода» подало лише Акт приймання-передачі об`єкта оренди від 03 липня 2019 року.

В даному Акті приймання-передачі також відсутній кадастровий номер земельної ділянки, що передана за даним актом, та наявні незаповнені графи, що не дозволяють точно встановити, до якого договору оренди земельної ділянки відноситься даний додаток.

Своєю чергою представник позивача зазначає, що необхідно враховувати законодавство, яким встановлено типову форму договору оренди землі, і чинний договір оренди землі з усіма істотними умовами має відповідати затвердженій типовій формі договору.

Також Законом України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди землі і відповідно до чинного законодавства України такі умови повинні бути в обов`язковому порядку визначені і узгоджені у договорі.

До істотних умов договору оренди землі, зокрема, відноситься об`єкт оренди: кадастровий номер, місце розташування та розмір ділянки. У договорі оренди землі обов`язково повинна бути наявна умова, яка дає можливість ідентифікувати земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки. Сторони також повинні в договорі узгодити орендну плату із зазначенням, зокрема, чітких строків її внесення.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальний, неповторюваний на всій території України набір цифр та знаків, який присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею на весь час існування. Унікальний цифровий код присвоюється земельній ділянці під час реєстрації в Державному земельному кадастрі і не повторюється на всій території України. Кадастровий номер складається з 19 символів, розділених двокрапкою.

Таким чином, відсутність у договорі оренди землі кадастрового номера об`єкта оренди, який повинен складатися з 19 цифр, розділених двокрапкою (в договорі вказано: кадастр №:02:000:0058), а також відсутність передбачених невід`ємних частин договору, що унеможливлює проведення ідентифікації об`єкта оренди землі, свідчить про те, що у договорі відсутні всі істотні умови, а отже, договір є неукладеним.

Зазначений договір оренди землі та Акт приймання-передачі об`єкта оренди від 03 липня 2019 року підтверджують, що ОСОБА_2 та ТОВ «Згода» не укладали договору оренди стосовно спірної земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0058, і ТОВ «Згода» без правових підстав фактично користується даною земельною ділянкою, незаконно здійснивши на неї реєстрацію права оренди.

ОСОБА_2 стверджує, що не укладала з ТОВ «Згода» договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0058, не досягала згоди з Товариством щодо всіх істотних умов договору оренди землі та не вчиняла дій щодо виконання такого договору. Платежі, що надходили від ТОВ «Згода» в 2022, 2023 роках, одразу поверталися ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю договірних відносин.

Позивачка наполягає на поверненні їй земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0058, площею 4,791 га, яка розташована на території Гаївської сільської ради (Гаївський старостинський округ) Тишківської ОТГ Новоукраїнського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 217, вважаючи, що дана земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні Відповідача без установлених законом підстав.

Зайняття Відповідачем земельної ділянки Позивачки слід розглядати як таке, що пов`язане із позбавленням власника його фактичного володіння земельною ділянкою та створює перешкоди у користуванні своєю власністю.

Державна реєстрація права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0058 за Відповідачем на підставі даного неукладеного правочину, який не стосується спірної земельної ділянки, також порушує права та законні інтереси Позивачки щодо розпорядження своєю власністю, а саме належної їй земельної ділянки.

Державна реєстрація прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0058 за ТОВ «Згода», здійснена державним реєстратором Благовіщенської міської ради Мешковим Олександром Олеговичем, не відповідає вимогам закону.

Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, представник позивача зазначила, що відповідно до норм законодавства, договір оренди землі не може вважатися укладеним, оскільки в ньому відсутні всі істотні умови, зокрема предмет (немає визначеного конкретного кадастрового номера земельної ділянки, яка передається в оренду) та строк виплати орендної плати. Договір оренди землі не відповідає затвердженій Кабінетом Міністрів України формі. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Свої доводи обґрунтувала обставинами викладеними у позовній заяві та відповіді на відзив. Між тим представник позивача в судовому засіданні зазначила та просила суд визнати недопустимим висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 18.10.2023 №14148/14149/23-32, так як відповідно до науково-методичного аналізу висновку експертів №14148/14149/23-32 від 18.10.2023 зроблено висновок, що судова почеркознавча експериза, що виконана за ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2023 у цивільній справі №387/89/23 за результатами якої складено висновок експертів №14148/14149-23-32 від 18.10.2023, проведена неповно та необ`єктивно, з недотриманням певних методичних досліджень у галузі почеркознавчої експертизи, тому зроблений в результаті дослідження категоричний позитивний висновок щодо виконання досліджуваного підпису ОСОБА_6 , що є необґрунтованим. Вказане свідчить про порушення принципів повноти та об`єктивності експертного дослідження, визначених ст.3 Закону України «Про судову експертизу», приписів ч.3 ст.72 ЦПК України щодо обов`язку експерта провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на задані йому питання та ч.1 ст.102 ЦПК України стосовно докладного опису проведених експертом досліджень, зроблених у результаті них висновків та обґрунтованості відповідей на питання поставлені судом. Судовим експертом також неточно визначено спірний документ, у висновку експерта зазначено кадастровий номер земельної ділянки повністю, проте у тексті договору значиться кадастровий номер :02:00:, тобто не зрозуміло про яку земельні ділянку йдеться. У переліку інформаційних джерел зазначеного висновку експерта зазначена інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень в редакції від 26.12.2012 №1950/5, водночас зазначена інструкція діяла в редакції наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2023 №2111/5. Також у висновку експертів необхідно було вказати коли і за яких умов відбулася зміна прізвища позивачки, а також вказала на інші недоліки, які зазначені у поданому до суду консультативному висновку. Крім того, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з 2012 по 2022 роки підтверджено, що ТОВ "Згода" не є платником податків щодо орендованої спірної земельної ділянки - І-ІV квартали 2017 року, 2019 - 2022 роки.

Позиція сторони відповідача

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Доводи представника відповідача аналогічні змісту поданого до суду відзиву на позовну заяву.

Зі змісту відзиву сторони відповідача, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначила, що в первісно поданій до суду позовній заяві позивач стверджував, що не підписувала договір оренди від 03.07.2019 з відповідачем щодо належної їй земельної ділянки. Проте висновком судової почеркознавчої експертизи, призначеної за даною справою, достовірно встановлено, що підпис у графі "Орендодавець" розділу "Місце знаходження та реквізити сторін" договору оренди землі від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Згода", виконаний позивачем. Таким чином, належними доказами підтверджено, що договір оренди землі від 03.07.2019 підписаний сторонами, що свідчить про волевиявлення позивача на укладення зазначеного договору оренди та її згоду з умовами, які в ньому викладені.

Представник відповідача у відзиві зазначила, що позивачка стверджуючи, що вона не підписувала договір оренди від 03.07.2019, а її підпис є підробленим, умисно ввела суд в оману. У новій редакції позовної заяви позивач зазначає, що вона не укладала з ТОВ "Згода" договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058 та стверджує, що договір оренди від 03.07.2019 не стосується земельної ділянки, яка є предметом спору. Таким чином, позивачка продовжує вводити суд в оману, оскільки її твердження спростовуються змістом підписаного нею особисто договору оренди від 03.07.2019 у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання позивачки у новій редакції позовної заяви на те, що договір оренди землі від 03.07.2019 не містить істотних умов, не відповідають обставинам справи та не спростовують факту укладання нею договору оренди належної їй земельної ділянки з відповідачем. Той факт, що в договорі оренди від 03.07.2019, укладеному між позивачем та відповідачем, міститься технічна помилка в кадастровому номері земельної ділянки, а саме, замість вірного кадастрового номера :02:000:0058 зазначено неповний кадастровий номер :02:00, не спростовує того факту, що предметом договору, згідно з п.п. 1, 2 вказаного договору, є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, площею 4,791 га, власником якої є позивач.

Цільове призначення, місцезнаходження та площа земельної ділянки, зазначені в договорі оренди від 03.07.2019, повністю відповідають відомостям, вказаним у Свідоцтві про право власності за заповітом від 20.11.2018, яким позивач підтверджує своє право власності на спірну земельну ділянку. При цьому позивач не має у власності інших земельних ділянок сільськогосподарського призначення, окрім тієї, яка є предметом договору оренди від 03.07.2019.

Щодо посилань позивачки на те, що сторонами договору оренди від 03.07.2019 нібито не були узгоджені істотні умови, такі як орендна плата та строки її внесення, ці твердження не підтверджуються змістом договору. У пунктах 9, 10, 11, 13 і 14 договору зазначені всі істотні умови оренди землі відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі". Таким чином, твердження позивача про те, що договір оренди землі не містить усіх істотних умов, передбачених статтею 15 зазначеного Закону, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач користується спірною земельною ділянкою не безпідставно, а на підставі укладеного між сторонами договору оренди землі. Тому позовна вимога про витребування спірної земельної ділянки, заявлена позивачем на підставі статті 391 Цивільного кодексу України, не підлягає задоволенню.

Як вбачається з нового змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує позовну вимогу про скасування рішення державного реєстратора тим, що вона не укладала договір оренди спірної земельної ділянки з відповідачем. Оскільки доводи позивача про неукладення договору оренди з відповідачем не знайшли свого підтвердження, похідна позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі цього договору, також не підлягає задоволенню.

Процесуальні дії суду

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 16.01.2023 відкрив провадження та призначено підготовче судове засідання.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 27.03.2023 призначив судово - почеркознавчу експертизу та зупинив провадження у справі.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 26.05.2023 прийняв справу до свого провадження.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 03.11.2023 поновив провадження у цивільній справі.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 08.12.2023 витребовував докази.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 14.02.2024 прийняв до розгляду позовну заяву з додатками у новій редакції зі зміною предмету позову.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, своєю ухвалою від 03.04.2024 виправив описку в ухвалі суду.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своїми ухвалами від 16.04.2024, 22.04.2024, 15.05.2024, 29.07.2024 задоволені клопотання щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 15.05.2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0058, площею 4,791 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформаційної довідки 218189184 від 29.07.2020 ( Т.1 а.с. 11).

Право власності на земельну ділянку набуто на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2018, відповідно до якого спадкоємицею майна покійної ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058, площею 4,791 га, яка розташована на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.32). Зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Гаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 28.09.2012, установлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №4 (Т.1 а.с.206).

Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 146074153 від 20.11.2018 встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0058 площа 4,791 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_3 (Т.1 а.с.208). Вказаний витяг не містить жодної інформації щодо іншого речового права.

Згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 304566807 від 08.07.2022), встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0058 має площу 4,791 га і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дата та час державної реєстрації - 06.07.2022. Підставою для державної реєстрації став договір оренди землі, виданий 12.01.2022, видавником якого є ТОВ «Згода». Дата укладення договору (після 2013 р.) та дата державної реєстрації (до 2013 р.) - 03.07.2019. Строк дії договору становить 10 років, і він закінчується 03.07.2029. Орендарем є ТОВ «Згода», а орендодавцем - ОСОБА_3 (Т.1 а.с.12).

Згідно з рішенням про державну реєстрацію №64121790 від 08.07.2022, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_7 розглянув заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 06.07.2022, для проведення державної реєстрації іншого речового права права оренди земельної ділянки з реєстраційним номером 217 та кадастровим номером :02:000:0058, і прийняв рішення здійснити цю реєстрацію (Т.1 а.с.172).

У матеріалах справи також є договір оренди землі, укладений 03.07.2019 між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Згода» (орендар), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 47278986. Згідно з пунктами 2 та 8 договору, орендодавець надав земельну ділянку з кадастровим номером :02:00: (як зазначено у договорі) площею 4,791 га для ведення товарного виробництва, яка належить позивачеві. Відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у натуральній формі. Орендна плата сплачується з 01 серпня по 31 грудня (Т.1 а.с.16, 26).

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та ілюстративної таблиці від 18.10.2023 №14148/14149/23-32, підпис в графі «Орендодавець» розділу «Місцезнаходження та реквізити Сторін» договору оренди землі від 03 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода», зареєстрованого державним реєстратором Благовіщенської міської ради 06 липня 2022 року, стосовно земельної ділянки, площею 4,791 гектари, кадастровий номер :02:000:0058, виконаний ОСОБА_6 (Т.1 а.с.119-128).

Зі змісту консультативного висновку за результатами проведення науково-методичного аналізу висновку експертів №14148/14149/23-32 від 18.10.2023 складеного судовими еспертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Рябенко І.Ю., ОСОБА_8 у цивільній справі №387/89/23 складеного українським центром судових експертиз від 18.12.2023 встановлено, що судова почеркознавча експериза, що виконана за ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2023 у цивільній справі №387/89/23 за результатами якої складено висновок експертів №14148/14149-23-32 від 18.10.2023, проведена неповно та необ`єктивно, з недотриманням певних методичних досліджень у галузі почеркознавчої експертизи, тому зроблений в результаті дослідження категоричний позитивний висновок щодо виконання досліджуваного підпису ОСОБА_6 є необґрунтованим. Вказане свідчить про порушення принципів повноти та об`єктивності експертного дослідження, визначених ст.3 Закону України «Про судову експертизу», приписів ч.3 ст.72 ЦПК України щодо обов`язку експерта провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на задані йому питання та ч.1 ст.102 ЦПК України стосовно докладного опису проведених експертом досліджень , зроблених у результаті них висновків та обґрунтованості відповідей на питання поставлені судом, а також вимоги п.п.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України №2111/5 від 02.06.2023), стосовно обов`язку експерта провести повне дослідження та дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставленні питання ( Т.2 а.с.9-23)

Зі змісту акту приймання передачі об`єкта оренди від 03.07.2019 ( додаток №1 до договору оренди землі від 03.07.2019) встановлено, що сторони орендодавець ОСОБА_3 та орендар ТОВ «Згода» підписали цей акт (Т.1 а.с.168).

Зі змісту заяви ОСОБА_3 генеральному директору ТОВ «Згода» встановлено, що вона просить виплатити їй орендну плату за користування земельною ділянкою, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 готівкою, датованою 03.07.2014 (Т.1 а.с.30).

Зі змісту видаткового касового ордеру від 04.07.2014 встановлено, що ОСОБА_3 отримала орендну плату за 2015-2019 рік в сумі 26 542 гривні 99 копійок (Т.1 а.с.31).

Із платіжної інструкції №0.0..1 від 25.12.2023 встановлено, що платник ОСОБА_2 перерахувала ТОВ «Згода» кошти в сумі 6774,18 грн з призначенням платежу "повернення у зв`язку з відсутністю договірних відносин" (неукладення договору оренди земельної ділянки), внаслідок чого ці кошти були помилково зараховані без відповідної правової підстави (Т.1 а.с.212-213). Із платіжної інструкції №0.0..1 від 09.12.2022 встановлено, що платник ОСОБА_2 перерахувала ТОВ «Згода» кошти в сумі 13706,18 грн з призначенням платежу "повернення виплат ОСОБА_9 за орендну плату за землю 2022" (Т.1 а.с.214-215).

Зі змісту додаткової угоди до договору оренди землі від 17.01.2012, зареєстрованої 23.04.2012 за №03449 від 18.12.2018, укладеної між ОСОБА_3 та ТОВ «Згода», сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки до 22.04.2032. Розмір орендної плати становить 12642,26 гривень (Т.1 а.с. 217).

Із повідомлення про наміри ОСОБА_2 від 06.12.2021 адресованого директору ТОВ «Згода» встановлено, що ОСОБА_2 не має наміру поновлювати договір оренди, тому просить дану ділянку не обробляти (Т.1 а.с.225).

Зі змісту договору оренди землі від 17.01.2022 встановлено, що ОСОБА_2 уклала договір із ФГ «Майя-Арго» про оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0058 площа 4,791 (Т.1 а.с.228-229).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела /суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військовому збору відповідь на запит в електронному вигляді від 02.12.2023 встановлено, що з 2019 по 2022 ОСОБА_2 зараховувались доходи ( Т.2 а.с.93-97). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела /суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військовому збору відповідь на запит в електронному вигляді від 02.12.2023 встановлено, що у 2018 ОСОБА_2 зараховувались доходи ( Т.2 а.с.98-99). Водночас зазначеними відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з 2012 по 2022 роки підтверджено, що ТОВ "Згода" не був платником податків щодо оренди спірної земельної ділянки - І-ІV квартали 2017 року, 2019 - 2022 роки.

Суд в судовому засіданні також з`ясував, що ОСОБА_10 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві від 25.02.2005 (Т.1 а.с.204). Зі змісту рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2011 встановлено, що шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 розірвано ( Т.1 а.с.205). В подальшому ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 12.07.2019, актовий запис №1438, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 12.07.2019, виданого Печерським районним у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (Т.1 а.с.15).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, особисті підписи сторін договору є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми такого договору, наявність таких підписів, зазвичай, має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Отже у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Водночас законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у виді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна зі сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків).

За змістом статей 76, 102 ЦПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину.

Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його істотних умов, передбачених законодавством.

Суд при вирішенні цієї справи виходить із принципу добросовісності сторін (пункт 6 статті 3 ЦК України) - а саме це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі зазначеної доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці, за умови, що інша сторона, діючи собі на шкоду, розумно покладається на них (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, сформульований у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо.

Позивачка звернулася до суду з вимогою про визнання неукладеним договору оренди земельної ділянки, посилаюсь на те, що даний договір не підписувала, а умови не погоджувала. Також в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог сторона позивача змінила підстави позову.

Водночас відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та ілюстративних таблиць від 18.10.2023 №14148/14149/23-32, підпис в графі «Орендодавець» розділу «Місцезнаходження та реквізити Сторін» договору оренди землі від 03 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода», зареєстрованого державним реєстратором Благовіщенської міської ради 06 липня 2022 року, стосовно земельної ділянки, площею 4,791 гектари, кадастровий номер :02:000:0058, виконаний ОСОБА_6 .

Суд також приймає до уваги й консультативний висновок наданий суду стороною позивача за результатами проведення науково-методичного аналізу висновку експертів №14148/14149/23-32 від 18.10.2023, а саме мало порушення місце принципів повноти та об`єктивності експертного дослідження, визначених ст.3 Закону України «Про судову експертизу», приписів ч.3 ст.72 ЦПК України щодо обов`язку експерта провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на задані йому питання та ч.1 ст.102 ЦПК України стосовно докладного опису проведених експертом досліджень, зроблених у результаті них висновків та обґрунтованості відповідей на питання поставлені судом. Судовим експертом також неточно визначено спірний документ, у висновку експерта зазначено кадастровий номер земельної ділянки повністю, проте у тексті договору значиться кадастровий номер :02:00:, тобто не зрозуміло про яку земельну ділянку йдеться. У переліку інформаційних джерел зазначеного висновку експерта зазначена інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень в редакції від 26.12.2012 №1950/5, водночас зазначена інструкція діяла в редакції наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2023 №2111/5. Також у висновку експертів необхідно було вказати коли і за яких умов відбулася зміна прізвища позивачки. Також у консультативному висновку вказані й інші недоліки, проведення судової експертизи №14148/14149/23-32 від 18.10.2023.

Суд погоджується частково із цим консультативним висновком щодо наявності певних недоліків висновку експертів №14148/14149/23-32 від 18.10.2023, разом з тим на противагу зазначеному висновку, суд зазначає, що відповідно до додатків до висновку №14148/14149/23-32 від 18.10.2023 у вигляді ілюстрованих таблиць чітко видно, які саме документи були предметом дослідження, а також відносно якого саме договору зроблені експертом відповідні висновки. Все ж таки суд вважає належним та допустимим доказом висновок експертів №14148/14149/23-32 від 18.10.2023, оскільки експерт при порівнянні зразків підписів ОСОБА_3 між собою були встановлені збіжності загальних та окремих суттєвих ознак, які утворюють індивідуальну сукупність і тому достатні для висновку про те, що зазначені підписи, надані в якості порівняльного матеріалу, виконані однією особою та в подальшому використовуються як єдиний почеркознавчий матеріал. Суд з`ясував, що у зазначеному висновку експерта встановлені збіжності всіх загальних та окремих почеркових ознак підпису ОСОБА_3 . Суттєвих в ідентифікаційному значенні розбіжних почеркових ознак не встановлено. Тому недоліки, які зазначені в консультативному висновку не спростовують факту виконання ОСОБА_3 підпису у договорі оренди землі від 03.07.2019.

Суд також зазначає, що сторона позивача в судовому засіданні клопотань про проведення повторної або додаткової експертизи не заявляла та суд не вирішував.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Отже досліджуючи наявні докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що в частині підписання спірного договору оренди землі, презумпція правомірності правочину належними та допустимими доказами в судовому засіданні не спростована.

Щодо доводів представника позивача про неукладеність спірного договору оренди землі від 03 липня 2019 року у зв`язку із відсутністю істотних умов, зокрема предмету, а саме немає визначеного конкретного кадастрового номера земельної ділянки, яка передається в оренду та строку виплати орендної плати, суд зазначає таке.

Визнання договору оренди землі неукладеним з тих підстав, що: у договорі не зазначено всіх цифр кадастрового номеру земельної ділянки, що унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки суд вважає безпідставним так як не доведено, що відсутність кадастрового номеру земельної ділянки порушило права позивачки - орендодавця, оскільки зміст договору оренди містить загальну площу земельної ділянки, у тому числі ріллі, строк дії договору, а також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформаційної довідки 218189184 від 29.07.2020 ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0058, площею 4,791 га. Отже ОСОБА_3 є власницею єдиної земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058, чотири останні цифри якого не дописані в спірному договорі оренди землі. Вказана земельна ділянка на час розгляду цієї справи перебувала в оренді ТОВ "Згода", яка намагалася сплачувати орендну плату та позивачка перераховані кошти повертала, що підтверджується платіжними інструкціями №0.0..1 від 25.12.2023, №0.0..1 від 09.12.2022.

Тому на переконання суду, виходячи з принципу добросовісності сторін договору, враховуючи зазначені судом обставини, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 усвідомлювала предмет спірного договору, а саме щодо якої земельної ділянки укладається договір оренди землі, умови оплати орендної плати, що не порушувало її прав у даному випадку.

Крім того, суд зазначає , що визнання договору оренди землі неукладеним з тих підстав, що у договорі не зазначено всіх цифр кадастрового номера земельної ділянки, що унеможливлює ідентифікацію цієї ділянки, суд вважає безпідставним, оскільки не доведено, що відсутність кадастрового номера порушила права позивачки орендодавця, що призвело до неукладеності договору. Зміст договору оренди містить загальну площу земельної ділянки, зокрема ріллі, строк дії договору, місце розташування, а також в матеріалах справи є кадастровий план земельної ділянки (т.1 а.с. 210-211). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 218189184 від 29.07.2020), ОСОБА_3 є власницею однієї земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0058 площею 4,791 га на території Гаївської сільської ради. На час розгляду цієї справи зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні ТОВ "Згода", яке намагалося сплачувати орендну плату, але позивачка повертала перераховані кошти, що підтверджується платіжними інструкціями №0.0..1 від 25.12.2023 та №0.0..1 від 09.12.2022. Також суд зазначає про наявність правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки зі змісту видаткового касового ордеру від 04.07.2014 встановлено, що ОСОБА_3 отримала орендну плату за 2015-2019 рік в сумі 26 542 гривні 99 копійок.

Щодо відсутності в умовах спірного договору строку виплати орендної плати, суд зазначає, що пункт 11 спірного договору оренди землі передбачає внесення орендної плати в строк з 01 серпня по 31 грудня. Суд вважає, що зазначений в договорі строк охоплюється терміном дії договору оренди землі без конкретизації конкретних чітких межових дат.

Щодо доводів сторони позивача відносно того, що ТОВ "Згода" не є платником податків у зв`язку із орендою спірної земельної ділянки - І-ІV квартали 2017 року, 2019 - 2022 роки відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з 2012 по 2022 роки, суд зазначає, що такі відомості не можуть слугувати належним доказом укладення або неукладення правочину, а лише вказують про джерела та суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку, а також про інші дані щодо платника податків.

Крім того, суд не бере до уваги доводи сторони позивача щодо переговорів відповідача з позивачкою наприкінці грудня 2018 року та в серпні 2020 року про укладення додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного ТОВ «Згода» з її матір`ю, ОСОБА_4 , та укладення нового договору оренди землі з припиненням попереднього, оскільки ці обставини не спростовують факту неукладеності договору оренди землі від 03.07.2019, а лише вказують на певні переговорні обставини між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції закону на момент вчинення правочину) називає істотними наступні умови відповідного договору: - об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); - дата укладення та строк дії договору оренди; - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Суд зазначає, що визнання недійсним договору оренди землі або неукладеним шляхом викладення відповідного підстав про неукладеність у зв`язку з відсутністю у договорі істотної умови, передбаченої ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі умов, передбачених статтею 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.

Отже враховуючи зазначене, суд під час розгляду цієї справи не встановив обставин порушення прав орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі істотних умов, що не може бути підставою для визнання договорів недійсними за обставин, на які посилається сторона позивача.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_7 , індексний номер - 64121790, від 8 липня 2022 року, на підставі якого здійснено державну реєстрацію речового права: права оренди земельної ділянки на основі договору оренди землі, серійний номер: б/н, виданий 12 січня 2022 року ТОВ «Згода», дата укладання 3 липня 2019 року, строк 10 років, дата закінчення дії 3 липня 2029 року, з правом пролонгації, суд вважає цю вимогу безпідставною як у контексті похідної, так і окремої позовної вимоги.

Щодо інших підстав на які вказує представник позивача в контексті неповноти та неналежності оформлення документів суд не приймає до уваги, так як на його переконання суду не є достатніми для задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 14, 15 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року № 161-ХІV із змінами та доповненнями, частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( в редакції Закону на момент виникнення правовідносин від 07.05.2022), ст.152 ЗК України, ст.ст.11, 15, 16, 202, 203, 205, 207, 391, 626, 627, 638 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 259, 270, 263-265, 381, 389, 390 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки площею 4,791 га з кадастровим номером :02:000:0058, а також про скасування рішення державного реєстратора Мешкова Олександра Олеговича Благовіщенської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 64121790 від 08.07.2022) стосовно реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,791 га з кадастровим номером :02:000:0058 - відмовити.

В порядку п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Гаївка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" (Кіровоградська область Новоукраїнський район селище Добровеличківка вул.Центральна,84).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.