Справа № 577/1772/24
Провадження № 2/577/640/24
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням ухвали

про залишення позову без руху

"19" квітня 2024 р.

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галян С.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, а саме:

В порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України та ч.5 ст.177 ЦПК України в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини та позивач не надав доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в даному випадку в позовній заяві вказане майно та ціна позову, проте не зазначені та не надані докази: вартості майна, станом на час подання позову, яке позивач просить розділити між подружжям та визнати право власності; чим підтверджується наявність та придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4ст. 65 СК). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям,а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного рухомого майна на час подачі позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення товарознавчої експертизи, іншими доказами.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу. (Висновок суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення товарознавчої експертизи).

Крім цього, дійсна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку рухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Всупереч вказаним положенням законодавства, позивачем у позовній заяві визначено перелік та вартість спірного майна на власний розсуд. У зв`язку з чим, суд звертає увагу, що від визначеної ціни позову залежить правильність сплати судового збору.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2024 року позовна заява залишена без руху і запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки і пояснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною.

Оскільки зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху недоліки станом на 19 квітня 2024 року не усунуті, то дану позовну заяву із додатками, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя вважати неподаною і повернути позивачу ОСОБА_3 .

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС. В. Галян