ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 2315/1944/2012
Провадження № 22-ц/821/1123/24
категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

скаржник (боржник): ОСОБА_1

представник скаржника: адвокат Простибоженко Олег Сергійович

орган, дії якого оскаржуються: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального міністерства юстиції

представник органу, дії якого оскаржуються: державний виконавець Биховець Оксана Федорівна

заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2

представник ОСОБА_2 : адвокат Кизенко Дмитро Олександрович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Простибоженка Олега Сергійовича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року ( постановлену під головуванням судді Криви Ю. В. у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, повний текст ухвали складено 14 травня 2024 року) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець Оксани Федорівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог скарги

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги вказує, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 33469880 з примусового виконання виконавчого листа № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Представник заявника зауважив, що ОСОБА_1 з 29 серпня 2008 року по сьогоднішній день зареєстрований та проживає у м. Сміла Черкаської області.

Таким чином, згідно положень ч. 2 ст. 195 СК України, в періоди відсутності офіційного працевлаштування скаржника, розмір аліментів мав визначатись виходячи з середньої заробітної плати у Черкаській області.

Однак, згідно розрахунку державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, розмір заборгованості зі сплати аліментів в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року, тобто за період, протягом якого ОСОБА_1 не був офіційно працевлаштований, розраховувався з урахуванням інших значень розміру середньої заробітної плати, аніж у Черкаській області.

В зв`язку з цим, 23 жовтня 2023 року представник боржника адвокат Простибоженко О.С. звернувся до Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, у тому числі щодо врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року.

30 жовтня 2023 року державним виконавцем Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ Биховець О.Ф. було складено оновлений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 31 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 129 136,09 грн. При цьому, державний виконавець здійснила перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_4 за вказаний період без врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області.

Представник заявника зауважив, що ОСОБА_1 ніколи не проживав, не працював та навіть не перебував у м. Полтава, а тому, на його думку, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням розміру середньої заробітної плати у м. Полтава чи Полтавській області є безпідставним та необґрунтованим.

Також представник заявника вказав, що виконавче провадження № 33469880 первісно було відкрито та перебувало на виконанні у Відділі виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції (згодом - Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві) - за місцем реєстрації роботодавця боржника - Інституту органічної хімії Національної академії наук України.

Передача 19 лютого 2018 року виконавчого провадження № 33469880 до Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області здійснювалась виключно у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 у ФОП « ОСОБА_5 », місцем реєстрації якого є м. Полтава. При цьому, місце реєстрації роботодавця боржника - ОСОБА_5 , як фізичної особи-підприємця у м. Полтава, на переконання представника заявника, аж ніяк не свідчить про місце проживання самого скаржника у зазначеному регіоні і відповідно його можливість отримувати доходи саме в цьому регіоні. В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про факт проживання ОСОБА_1 у м. Полтаві.

Зазначене, на думку представника заявника, свідчить про відсутність підстав для визначення розміру аліментів ОСОБА_1 , виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника у м. Полтава чи Полтавської області.

З урахуванням наведеного, представник заявника просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області без урахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2023 року;

- зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. або іншу посадову особу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 33469880, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати працівника у Черкаській області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що оскільки судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в провадженні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, то державним виконавцем обґрунтовано обчислено розмір заборгованості, виходячи із розміру середньої заробітної плати одного штатного працівника у м. Полтаві.

Також суд першої інстанції вказав, що боржник ОСОБА_1 жодного разу не надав до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомостей про своє фактичне місце проживання, зміну місця роботи, а також не звертався до відділу державної виконавчої служби з заявою про передачу виконавчого провадження за місцем свого проживання.

В матеріалах справи відсутні докази перебування боржника ОСОБА_1 на території України після 02 вересня 2021 року, оскільки останнім, за повідомленням Державної прикордонної служби України, не здійснювався в`їзд на територію України. Відтак докази постійного проживання/перебування боржника на території м. Сміла Черкаської області матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, місцевий суд вважав, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів обчислена державним виконавцем, виходячи з розміру середньомісячної номінальної заробітної плати штатних працівників м. Полтава у вказаний у розрахунку період, що в повній мірі узгоджується з нормами ч. 2 ст. 195 СК України, п.4 р. XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 29 травня 2024 року, представник ОСОБА_1 адвокат Простибоженко О.С., вважаючи оскаржуване судове рішення необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що у розумінні ч.2 ст. 195 СК України, в період відсутності офіційного працевлаштування боржника, розмір аліментів розраховується виходячи з середньої заробітної плати тієї місцевості, де в установленому законом порядку має місце проживання боржник. В даному випадку, ОСОБА_1 з 29.08.2008 року має офіційне зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , а тому розрахунок заборгованості у період відсутності офіційного працевлаштування мав відбуватись виходячи з середньої заробітної плати працівника у Черкаській області.

В зв`язку з наведеним вважає, що обчислення заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням середнього розміру заробітної плати м. Полтави є необґрунтованим. Вказує, що ОСОБА_1 не має ніякого відношення до м.Полтави та там ніколи не працював та не проживав, а юридична адреса ФОП ОСОБА_5 не є підставою для визначення місця виконання рішення у м. Полтава.

Відзив на апеляційну скаргу

28 червня 2024 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 адвоката Кизенка Д.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник стягувача просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 02 липня 2024 року, державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. вважає, що ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року законна, обґрунтована та прийнята з врахуванням заслуханої думки сторін на підставі поданих сторонами доказів та вірно встановлених обставин справи, а тому апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Вважає, що приведені представником скаржника доводи зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Простибоженка О.С. підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду в повній мірі не відповідає.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2012 року у справі № 2315/1944/2012 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2012 року і до досягнення ним повноліття (том 1, а.с.17).

17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області на підставі заяви стягувача видано виконавчий лист № 2315/1944/2012 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (том 1, а.с. 19).

23 липня 2012 року державним виконавцем Відділу виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 33469880 (том 1, а.с.61 - зворот).

В подальшому, вказане виконавче провадження № 33469880 постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. було передане на виконання до Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в зв`язку з тим, що згідно відповіді ПФУ боржник ОСОБА_1 працює у ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області. Аліменти стягнуті по 12 червня 2017 року (том 1, а.с. 69).

28 серпня 2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено обчислення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до вказаного розрахунку № 89052 від 28 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_6 по аліментах станом на липень 2023 року встановлена у розмірі 268338,26 грн. (том 1, а.с. 71- зворот - 73).

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, 23 жовтня 2023 року боржник ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Простибоженка О.С., звернувся до Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, у тому числі щодо врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року (том 1, а.с. 38-40, 79-зворот 80-зворот).

30 жовтня 2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф., повторно здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Так, згідно довідки-розрахунку від 30 жовтня 2023 року № 127647 заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 33469880, з урахуванням сплачених боржником сум, станом на 31 липня 2023 року становить 129136,09 грн. (том 1, а.с. 81-зворот 82-зворот).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки недоведеністю заявником тих обставин, що оскаржувані дії державного виконавця були неправомірними. При цьому, суд виходив з того, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. вірно обраховано борг скаржника по аліментах, виходячи із середньої заробітної плати по м. Полтава, з огляду на виконання судового рішення за місцем роботи скаржника у м. Полтава та неповідомлення боржником відділу ДВС про своє фактичне місце проживання, зміну місця роботи, чи звернення із заявою про передачу виконавчого провадження за місцем свого проживання у м. Сміла.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно положень ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, а право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу.

Згідно ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до приписів ч.2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості зі сплати аліментів, розрахунок розміру належних до сплати аліментів має здійснюватися, виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості, в якій проживає платник аліментів.

Тобто під поняттям «дана місцевість» слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, де зареєстрований і проживає боржник.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.08.2008 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2023/007176270 від 07.09.2023 року (том 1, а.с. 37).

Також вказана адреса зазначена у виконавчому листі № 2315/1944/2012 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (том 1, а.с. 19).

Жодних відомостей про місце проживання, перебування, місце роботи ОСОБА_1 у м. Полтава матеріали справи не містять. Передача виконавчого провадження у 2018 році з Деснянського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві до Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 працює у ФОП « ОСОБА_5 » юридичною адресою якого є АДРЕСА_2 , не свідчить про те, що розрахунок заборгованості непрацюючої особи у розумінні вимог ч.2 ст. 195 СК України має відбуватись, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника у м. Полтава, з підстав перебування виконавчого документа на виконанні у м. Полтава.

З викладеного слідує, що обрахування державним виконавцем Биховець О.Ф. заборгованості по аліментах ОСОБА_1 із середнього заробітку по м.Полтава, а не по Черкаській області є помилковим і таким, що суперечить приписам закону.

За таких обставин, дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2023 року є неправомірним.

Суд наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення скарги по суті.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку діям державного виконавця з приводу передачі виконавчого провадження за зареєстрованим місцем проживання боржника, оскільки в даному випадку предметом оскарження є дії державного виконавця з приводу здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи, постановлена з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню.

Перевіривши доводи скарги по суті, колегія суддів вважає, що остання підлягає до задоволення, оскільки апеляційним судом встановлено, що дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 є неправомірними, що є підставою для здійснення перерахунку розміру заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 33469880, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати працівника у Черкаській області.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 , то сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 605,60 грн. слід стягнути із Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Простибоженка Олега Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року скасувати та постановити нову.

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець Оксани Федорівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим листом № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області без урахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2023 року.

Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 33469880, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати працівника у Черкаській області.

Стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 24 вересня 2024 року/