Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1023/24
Провадження № 2-н/499/113/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"25" вересня 2024 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Оглянувши вказану заяву, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимога заявлена у заяві не відповідає ст. 161 ЦПК України, оскільки не передбачає зменшення частки заробітку, що стягується з боржника при досягненні дітьми повноліття. Задоволення вимоги заявника матиме наслідком стягнення із боржника частини заробітку (доходу), навіть за умови досягнення старшою дитиною повноліття, що не відповідає п. 4 ч. 1, ст. 161 ЦПК України.

Серед іншого, вимога заявника не відповідає п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України також через те, що заявником не зазначено про обмеження максимального розміру аліментів десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку, стягуваних із ОСОБА_2 , як батька дитини у зв`язку зі зверненням до суду з заявою про видачу судового наказу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підстав для виходу за межі вимог заявника судом не встановлено, такі повноваження у суду відсутні.

Вказане є самостійною та достатньою підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На підставі наведеного, у видачі судового наказу слід відмовити

Керуючись ст. ст.27,160,161,162,163,165,166,186,259,260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вказаної підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

СуддяІ. В. Погорєлов