Провадження №: 2/336/2777/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 22925,20 гривень, а також понесених ними при пред`явленні позову судових витрат у розмірі 3028,00 гривень, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електричної енергії з 01.01.2019 року. У зв`язку з тим, що обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач належним чином не виконує утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у період з 01.10.2020 по 31.11.2023 у розмірі 21916,33 грн. Також було нараховано 3% річних від суми заборгованості у розмірі 221,54 гривень за період з 23.11.2020 року по 23.02.2022 року, суму інфляційних втрат у розмірі 787,33 гривень за період з 01.12.2020 року по 23.02.2022 року.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі від 23.07.2024 року та копія позовної заяви з додатками були двічі направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання та місцем мешкання останнього, проте конверти були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із зазначенням причини невручення.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.01.2019 між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 , на підставі Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, ст.633-634, ч. 2 ст.642 ЦК України, укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Про це свідчить як факт споживання відповідачем електричної енергії, так і факт сплати рахунку, що відображено у детальному стані розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Пунктом 18 «Правил надання послуг з електропостачання», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Згідно із розрахунком суми заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за спожиту у період 01.10.2020 по 31.11.2023 року електричну енергію на суму 21916,33 гривень, яка добровільно нею не сплачена.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками вих.№6875 від 15.12.2023 року щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, однак остання заборгованість не сплатила.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачам також було нараховано 3% річних від суми заборгованості у розмірі 221,54 гривень за період з 23.11.2020 року по 23.02.2022 року, суму інфляційних втрат у розмірі 787,33 гривень за період з 01.12.2020 року по 23.02.2022 року.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року.

Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до положеньст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем, які, в свою чергу, не надав доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості.

Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за спожиту електричну енергію.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованість за спожиту електричну енергію у період з 01.10.2020 по 31.11.2023 у розмірі 21916,33 гривень; 3% річних від суми заборгованості у розмірі 221,54 гривень за період з 23.11.2020 по 23.02.2022, суму інфляційних втрат у розмірі 787,33 гривень за період з 01.12.2020 по 23.02.2022, що разом складає 22925,20 грн., а також судовий збір в сумі 3028,00 грн..

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю.А.Галущенко