КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/2623/24 Головуючий у 1 інстанції: Хоменко В.С.
Провадження № 22-ц/824/9228/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тесленка Володимира Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

в с т а н о в и в:

В січні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину на території Автономної Республіки Крим, де здійснюється контроль Російською Федерацією, а документи видаються за формою, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Внаслідок цих обставин на отримання свідоцтва про народження дитини в органах ДРАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просили встановити факт народження дитини: ОСОБА_3 , стать - чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна; відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна; відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство Україна.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення заяви. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення факту народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України, через розбіжності у зазначені прізвища заявниці ОСОБА_1 у заяві як « ОСОБА_4 » і у свідоцтві про народження дитини як « ОСОБА_5 ». Прізвище матері у свідоцтві про народження дитини було зазначене як « ОСОБА_5 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу із ОСОБА_2 . Заявниками надані всі належні та допустимі докази на підтвердження факту народження дитини у шлюбі на тимчасово окупованій території України.

В судове засідання заявники, їх представники, представники заінтересованої особи не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Просили встановити факт народження дитини: ОСОБА_3 , стать - чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна; відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна; відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство Україна.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Частиною 1 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я.

Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Верховний Суд у постанові № 759/7001/22 від 23 листопада 2022 року зазначив, що суд в межах розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України має надати оцінку поданим заявниками доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

На підтвердження факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_3 заявники надали суду копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , копію свідоцтва про шлюб, який зареєстрований на тимчасово окупованій території, копію довідки а також копію свідоцтва про народження дитини, виданих органами влади тимчасово окупованої території України.

Разом з тим, надані суду копії документів не є належними та достатніми доказами, того що саме ОСОБА_1 є матір`ю дитини - ОСОБА_3 , враховуючи те, що у свідоцтві про народження дитини матір`ю дитини зазначена ОСОБА_6 . Заявниця ОСОБА_1 на підтвердження громадянства України, а також порушуючи питання про встановлення факту народження ОСОБА_7 громадянкою України ОСОБА_1 надала копію свого паспорта громадянина України, який виданий 14 травня 2005 року Першим відділом Ялтинського МУ ГУМВС України в Криму. Згідно свідоцтва про шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_1 від 19 липня 2019 року після реєстрацію шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_9 . Заявник ОСОБА_2 надав суду копію паспорта громадянина України, виданого 24.11.2017 року. У свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 зазначено громадянство його батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_6 - Російська Федерація. Копію свого паспорту про після заміни прізвища внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_1 не надала.

Також суду не надано жодного документу закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, в тому числі і тих, що розташовані на тимчасово окупованій території, що підтверджують факт народження дитини.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, не є перешкодою у доступі до правосуддя та не позбавляє заявників повторно звернутися із такою заявою, після її належного обґрунтування та збору всіх належних та допустимих доказів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Тесленка Володимира Юрійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.