Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1239/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Королівської селищної ради Берегівського району, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Королівської селищної ради Берегівського району, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 вересня 2015 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час проживання в шлюбі відносини подружжя постійно були напруженими, між ними завжди були присутні різні погляди на шлюб, відносини та виховання дітей, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживати з відповідачкою позивач надалі не бажає, тому у липні 2023 року разом із старшим сином ОСОБА_3 переїхав до батьківського будинку в селище Королево, де і проживає наразі. Зберігати шлюб позивач не має бажання, так як відповідачка ОСОБА_2 ніколи не йде на компроміси, думку позивача у вирішенні сімейних питань не враховує, а також не приділяє належну увагу сину через його прив`язаність до позивача, завжди перечить їх із сином планам та спільним інтересам. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає та просить шлюб розірвати.

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з ним та вказує, що має можливість забезпечити належні умови проживання для дитини, повною мірою займатися вихованням сина, дати освіту та добробут. Наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо сина він не має. З моменту переїзду ОСОБА_2 майже не цікавилася їх життям. При декількох спробах бачитися з позивачем та сином все закінчувалося сваркою та плачем дитини. Фізичним та моральним станом дитини займається тільки позивач, відводить його до школи, у разі потреби до сімейного лікаря та в дитячі кімнати для розваги. Відповідачка часто погрожує позивачу тим, що має намір забрати сина ОСОБА_3 від позивача, однак з такими її діями позивач не згідний, так як дитина може зазнати психологічної травми.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково - на розірвання шлюбу згідна, але заперечує проти визначення місця проживання сина з батьком; просить суд розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Королівської селищної ради Берегівського району, в судове засідання також не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2015 року у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне подружнє життя у сторін не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними відсутнє взаєморозуміння.

З липня 2023 року сторони проживають окремо.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка на розірвання шлюбу згідна.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до положень ч. 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено з матеріалів справи син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 у будинку його батьків, розташованому в АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Королівської селищної ради 19.02.2024 за №129 та актом про фактичне місце проживання (непроживання) особи на підвідомчій території Королівської селищної ради від 19.02.2024 № 04-08/427.

Відповідачка разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає окремо за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, затвердженого рішенням Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 21.03.2024 № 43, захищаючи інтереси дитини, керуючись висновком Комісії з питань захисту прав дитини від 07.03.2024 № 02-01/116, орган опіки та піклування Королівської селищної ради рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природніх здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до сімейного життя та праці.

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує сина ОСОБА_3 матеріально, не курить, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде.

У постанові Верховного Суду в колегії складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 року в справі №377/128/18 від 14.02.2019 року вказано, тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню сина сторін, прихильність дитини до батька, суд вважає доцільним визначити місце проживання сина сторін ОСОБА_3 з батьком, що повністю відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб, укладений 12 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на утриманні, самостійному вихованні та проживанні біля його батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19.04.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко