Справа № 740/3030/24
Провадження № 2/740/1019/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ніжинський механічний завод», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , Бахмацька державна нотаріальна контора, Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області, про скасування обтяження нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису про обтяження 7201433 від 09.11.2006, що накладено Ніжинської міською державною нотаріальною конторою Ніжинського районного нотаріального округу на підставі повідомлення, серія та номер: б/н, виданого 18.08.1983, видавник «Ніжинський механічний завод»; підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 16210128 від 02.10.2014 14:04:01, ОСОБА_4 , Ніжинська міська державна нотаріальна контора, Ніжинський районний нотаріальний округ, Чернігівська обл., вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4030734, 09.11.2006 16:18:00, архівний запис № 334-19 від 19.08.1983, внутр.№ С901303422F156308345.

Позов аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Власницею іншої 1/2 частки вказаного будинку, згідно відомостей з Ніжинського МБТІ, є ОСОБА_3 , яка проживала в будинку нетривалий час, на початку 90-х років виїхала разом зі своїм чоловіком до рф, громадянкою якої вона була.

Спадщину після діда фактично прийняв батько позивача ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Позивач прийняв спадщину після смерті батька та 02.10.2014 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким успадкував 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Проте звернувшись до ЦНАП виконкому Ніжинської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, позивачу було відмовлено у реєстрації, у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про накладене обтяження на вказане майно.

В подальшому позивачем було з`ясовано, що 19.08.1983 Ніжинським механічним заводом на ім`я ОСОБА_5 була видана позика в сумі 1500 карбованців на 10 років для будівництва кухні та веранди за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі Сповіщення про видачу позики ОСОБА_5 від 18.08.1983, державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 19.08.1983 видано Заборону на відчуження будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , до повного погашення позики.

Звернувшись до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Костриці С.В. із заявою про зняття заборони із вказаного нерухомого майна, позивач отримав відмову у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документів на підтвердження повного погашення заборгованості перед ПАТ «Ніжинський механічний завод» громадянки

ОСОБА_8 ніколи не була власником або співвласником будинку АДРЕСА_1 і з яких підстав при отриманні позики нею у Ніжинському механічному заводі було накладено обтяження на вказаний будинок невідомо, як і невідомо про погашення відповідачкою отриманої позики, оскільки до Державного архіву Чернігівської області такі відомості Ніжинським механічним заводом не передавались, а саме підприємство з 2020 року перебуває у стадії припинення і відповідей на запити не надає.

У зв`язку з цим, єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді 23.05.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено судовий розгляд.

Учасники справи в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися.

Представник позивача адвокат Середа Д.А. подав заяву, в якій просить позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності.

Від відповідачів заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надійшло.

Представником третьої особи - Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі подано заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представником третьої особи - Бахмацької державної нотаріальної конторт подано заяву про розгляд справи провести без їх участі, у вирішенні покладаються на розсуд суду.

Враховуючи, що відповідачами відзиву не подано, суд відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що будинок АДРЕСА_1 був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (по 1/2 частці за кожним) на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого відділом комунального господарства Ніжинського виконкому від 01.12.1987 по рішенню № 349 виконкому Ніжинської міської ради народних депутатів від 17.11.1987 (а.с. 12-14).

У матеріалах справи міститься копія рішення Ніжинського міського суду від 03.03.2004 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 , 1996 року народження, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частину домобудівлі АДРЕСА_1 , яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову (а.с. 35-38).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2014, ОСОБА_1 успадкував 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_7 , що спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 16).

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження на успадковану позивачем 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме: реєстраційний номер запису про обтяження 7201433 від 09.11.2006, що накладено Ніжинської міською державною нотаріальною конторою Ніжинського районного нотаріального округу на підставі повідомлення, серія та номер :б/н, виданого 18.08.1983 «Ніжинський механічний завод»; підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 16210128 від 02.10.2014 14:04:01, ОСОБА_4 , Ніжинська міська державна нотаріальна контора, Ніжинський районний нотаріальний округ, Чернігівська обл., вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , причина відсутності РНОКПП:інша причина відсутності коду; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4030734, 09.11.2006 16:18:00, архівний запис № 334-19 від 19.08.1983, внутр.№ С901303422F156308345.

У матеріалах справи міститься повідомлення за формою № 09 Ніжинського механічного заводу від 18.08.1983 в Ніжинську державну нотаріальну контору про видачу ОСОБА_5 ссуди в сумі 1500 карбованців на будівництво кухні та прибудову веранди по АДРЕСА_1 . У повідомленні просили державну нотаріальну контору накласти заборону на будівлю позичальника, відремонтовану нею за рахунок наданої ссуди (а.с. 23 зворот).

Згідно із забороною, складеною 19.08.1983 державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори Кушей Г.Я., на підставі ст. 54 Закону УРСР "Про державний нотаріат" і повідомлення про видачу ОСОБА_5 ссуди для будівництва житлового будинку у сумі 1500 карбованців, накладено заборону відчуження будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , до повного погашення ссуди. Зареєстровано в реєстрі за №334 (а.с.23).

Згідно архівної довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 21.02.2024 №Д.-31-2, державне підприємство «Ніжинський механічний завод» було створено з метою випуску продукції по установленій номенклатурі з високою якістю і властивостями, відповідаючи споживчому попиту при мінімальних витратах. У 1993 році державне підприємство «Ніжинський механічний завод» було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Ніжинський механічний завод», в подальшому в 2011 році - перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Ніжинський механічний завод» (а.с.25).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Ніжинський механічний завод» перебуває в стані припинення на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури від 22.06.2020. Строк ліквідаційної процедури на даний час продовжено.

Згідно з архівною довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 21.02.2024 №Д.-31-1, в архівному фонді ПАТ «Ніжинський механічний завод» (ВАТ «Ніжинський механічний завод», Ніжинський механічний завод) у відомостях про нарахування заробітної плати працівникам за 1983-1984 роки у графі «расстрочка» є відомості про суми утримання із заробітної плати ОСОБА_10 «так у документі», а також у «Примечание» за травень та жовтень 1984 року зазначено «Выписано». Також указано, що із січня по квітень 1983 року здійснювались щомісячні відрахування по 13-00 крб., у грудні 1983 року 23-00 крб., у січні 1984 року 23-00 крб, з лютого по квітень 1984 року по 40-00 крб. щомісячно, у травні 1984 року 55-00 крб, у липні 1984 року 55-00 крб.(а.с. 24 зворот).

Згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 54 Закону УРСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 №3377-VIII, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

Згідно з ст. 55 цього Закону одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

За правилами ст. 73 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII, які діють на даний час, нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна (ст. 74 цього Закону).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до абзаців першого-третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону № 1952-ІV у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як: скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі №910/10963/19 вказав, що за змістом частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, висновок про що викладено у постанові Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 203/3435/21 (провадження №61-5467св22). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі N 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи.

При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Костриці С.В. від 29.04.2024, позивач звертався до нотаріуса з питання зняття заборони, накладеної на будинок АДРЕСА_1 , проте оскільки не було надано документів, підтверджуючих погашення заборгованості по позиці, отриманій ОСОБА_5 на будівництво, нотаріусом відмовлено у знятті вищевказаної заборони.

З відповіді відділу забезпечення збереженості документів (м. Ніжин) Державного архіву Чернігівської області вбачається, що документи про погашення позики ОСОБА_5 до архіву від Ніжинського механічного заводу не надходили та рекомендовано звернутись до профспілкового комітету Ніжинського механічного заводу (а.с.29).

Представником позивача було направлено адвокатський запит до ПАТ «Ніжинський механічний завод», в якому зокрема просив надати інформацію про погашення ОСОБА_11 позики в розмірі 1500 крб. перед Ніжинським механічним заводом, проте вказане поштове відправлення адресату не доставлено з невідомих причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Заборона відчуження є одним із обтяжень речових прав на нерухоме майно (пункт 4 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З урахуванням обставин справи, з огляду на те, що в справі на даний час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження вказаного нерухомого майна, що у свою чергу впливає на можливість позивача повноцінно реалізувати свої права як власника майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна.

Керуючись ст. 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ніжинський механічний завод», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , Бахмацька державна нотаріальна контора, Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області, про скасування обтяження нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису про обтяження 7201433 від 09.11.2006, що накладено Ніжинської міською державною нотаріальною конторою Ніжинського районного нотаріального округу на підставі повідомлення, серія та номер:б/н, виданого 18.08.1983, видавник «Ніжинський механічний завод»; підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 16210128 від 02.10.2014 14:04:01, ОСОБА_4 , Ніжинська міська державна нотаріальна контора, Ніжинський районний нотаріальний округ, Чернігівська обл., вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4030734, 09.11.2006 16:18:00, архівний запис № 334-19 від 19.08.1983, внутр.№ С901303422F156308345.

Копію заочного рішення направити учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь