Справа № 950/1468/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2024 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.
за участю секретаря - Гладкової С.В., позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивує свої вимоги тим, що він, на підставі Ордеру № 73 від 18.02.1988 року є користувачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 . Крім нього, відповідно до вищевказаного ордеру, право на користування квартирою мають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . З 2002 року відповідачі за вказаною адресою у зазначеній квартирі не проживають, хоча вони там зареєстровані. Вони не беруть участі в утриманні квартири, за комунальні послуги не сплачують, їх речі також відсутні. Реєстрація відповідачів у квартирі створює перешкоди у користуванні житловою площею, оскільки на них, як на зареєстрованих осіб нараховуються комунальні послуги. Тому позивач звернувся до суду та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що він є користувачем квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі, з 2002 року у вказаній квартирі не проживають, їхніх речей там також не має, не приймають ніякої участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні послуги.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від них не надійшло заяв про розгляд справи без їх участі, відзив суду не надали.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.
17 лютого 1988 року відповідно до Ордеру на житлове приміщення №73(а.с. 11) виданого Виконавчим комітетом Лебединської міської ради народних депутатів ОСОБА_2 (а.с.78) було надане житлове приміщення по адресі АДРЕСА_2 сім`ї у складі ОСОБА_2 , якого зазначено як основного квартиронаймача, ОСОБА_6 дружина та трьох синів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14 червня 2023 року (а.с.9) встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по адресі АДРЕСА_2 з 4 березня 1988 року, за вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_4 з 21.07.2004; ОСОБА_3 з 23.12.2016; ОСОБА_5 з 02.02.2011; ОСОБА_1 з 01.02.2000; ОСОБА_7 з 02.12.2016; ОСОБА_8 з 02.12.2016. Факт реєстрації ппозивача - ОСОБА_1 за вищевказаною адресою також стверджений копією паспорту громадяина України з відміткою місця реєстрації (а.с. 6 зворот) та витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 8).
З довідки від 02.02.24 за № 47 виданої Виконавчим комітетом Лебединської міської ради Сумської області (а.с.12) встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстроване.
З довідки, що видана депутатом Лебединської міської ради від 21.03.24 за № 1074 (а.с. 10) встановлено, що зі слів сусідів ОСОБА_1 , а саме - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані по адресі: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою не проживають з 2002 року.
Судом встановлено, що договори, зокрема про користування електричною енергією, послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, послугами з постачання теплоенергії укладені з ОСОБА_5 , заборгованість отримання вищевказаних послуг вілсутня. Крім того, позивачем надані товарні накладні, договори купівлі-продажу, що стверджують факт того, що ним були придбані, зокрема, металопластикові вікна, вхідні металеві двері, а також обладнання для опалання, та будматеріали для ремонту, що свідчить про те, що позивачем проводилося поліпшення житлово-побутових умов проживання у квартирі.
Відповідно до ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 Житлового кодексу України),членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 Цивільного кодексу України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратилиправа користування ним (ст. 72 Житлового кодексу України,ст. 405 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Українипри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно дост.72 Житлового кодексу Українивизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу Україниу разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як встановлено судом та підтверджено показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які кожна зокрема, в судовому засіданні підтвердили, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 дуже тривалий час, більше 10 років.
Предмет спору складають вимоги позивача щодо втрати відповідачами права на користування неприватизованим житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні, не несуть витрати за житлово-комунальні послуги та відмовляються у добровільному порядку вирішити питання щодо зняття себе з реєстраційного обліку за вказаною адресою, таким чином, порушуючи права позивача, як користувача спірної квартири.
Отже, порушені права позивач та перешкоди в користуванні квартирою цілком можливо усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Суд вважає, що позивач, як користувач квартири має права вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Лебединським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Лебединського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ