24.01.2024 235/2497/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Круговій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Федосенко Наталія Анатоліївна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 14.02.2011 року він з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, дійшов висновку, що сім`я розпалася, примирення подружжя неможливе, і необхідно розірвати його шлюб з відповідачем.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача ОСОБА_5 в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від представника відповідача ОСОБА_6 в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі та участі відповідача, проти позовних вимог не заперечували.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 14.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, було зроблено відповідний актовий запис № 9 від 14.02.2011 року, про що свідчить повторно видане Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1 .

Як зазначає в позові позивач від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей або стягнення аліментів на їх утримання в даному провадженні не заявлено.

Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Клопотання від сторін про надання строку на примирення подружжя до суду не надходило.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Позивач в позові просив суд судові витрати залишити за ним. В той же час, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку судового розгляду по суті, суд приходить до висновку, що 50 відсотків сплаченої суми підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, інші 50 відсотків від сплаченої суми слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 104, 105, 110-115 СК України, ст.ст. 10, 76-81, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Федосенко Наталія Анатоліївна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 9 від 14.02.2011 року.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., який було сплачено на підставі квитанції про сплату № 6795-8421-0704-7641 від 30.10.2023 року.

Іншу частину понесених позивачем витрат, а саме 50% суми судового збору, що складає 536 гривень 80 коп. - залишити за позивачем.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Корнєєва

24.01.24