Справа №366/2231/23
Провадження № 2/366/50/24
УХВАЛА

24.09.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

представника позивача, адвоката Панфілової Д.А. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача, адвоката Бохана О.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Вишгородського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іванківського районного суду перебуває зазначена цивільна справа на стадії підготовчого судового засідання, яке признано на 24.09.2024.

18.09.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Панфілової Д.А. про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи з дорученням її проведення експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та постановленням експерту такого питання:

Чи є біологічною бабусею ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дитині ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка народжена ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )?

В обґрунтування клопотання представник Позивача зазначає, що предметом доказування у цій справі є наявність кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте останній є військовослужбовцем та згідно з листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, ОСОБА_4 знаходиться в полоні держави-агресора, відповідно не може бути присутнім при проведення експертизи.

Єдиним способом встановити обставину їх спорідненості є проведення судової експертизи шляхом встановлення спорідненості між ОСОБА_2 (бабусею) та ОСОБА_3 (онука).

В ході розгляд справи встановлено, що експертною установою, яка може провести таку експертизу є Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України.

З огляду на викладене, представник Позивача просила призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити згаданій експертній установі.

23.09.2024 від представника відповідача, адвоката Бохана О.С. до суду надійшло заперечення на клопотання про призначення експертизи, у якому адвокат Бохан О.С. просить відкласти розгляд справи на іншу дату та відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Заперечення мотивоване тим, що 17.09.2024 під час підготовчого судового засідання представник Позивача зазначила про намір призначення у справі експертизи. Суд відклав підготовче судове засідання на 24.09.2024 для надання можливості подати клопотання у письмовому вигляді. Однак, станом на час направлення до суду заперечень, сторона Відповідача не ознайомлена зі змістом клопотання, оскільки в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» таке клопотання не відображено і копія такого клопотання не надіслана представнику Відповідача.

Крім цього, представник Відповідача зазначив, що надіслав адвокатський запит до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для отримання інформації про можливість проведення в експертній установі судової молекулярно-генетичної експертизи, та чи зможе експертна установа вирішити питання: «Який ступінь вірогідності результату судової молекулярно-генетичної експертизи (висновку експерта) щодо встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою, у тому числі у відсотковому відношенні, у разі проведення такої судової експертизи, зокрема, Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України?»

Відповідь на цей запит адвокат Бохан О.С. не отримав, а така відповідь є необхідною для визначення експертної установи.

З огляду на викладене, представник Відповідача просив відкласти розгляд справи та надати йому додатковий строк для долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит від експертної установи.

Щодо відмови у призначенні експертизи, представник Відповідача зазначив таке.

Сторона Позивача у свої клопотаннях про долучення доказів від 29.07.2024 та 11.09.2024 зазначала про те, що листи Київського відділення Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора С. М. Бокаріуса» від 23.07.2024 та Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.07.2024 відповідно свідчать про наявність можливості призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з питання встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою.

Однак сторона Відповідача вважає, що ці листи не свідчать про доцільність та належним чином не підтверджують можливість призначення та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з питання встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою у справі.

Зокрема, у листі Київського відділення Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора С. М. Бокаріуса» від 23.07.2024 зазначено, що для повноти дослідження рекомендується участь обох батьків ймовірного батька, матері дитини та самої дитини. У випадку якщо усі вищезазначені особи не мають можливості надати свої зразки можливо провести тест ДНК на спорідненість бабуся-онучка (бабуся мати батька онуки) рекомендується тест X хромосоми (який у Київському відділенні ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» не проводиться)

При цьому, ані Київським відділенням Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора С. М. Бокаріуса», ані Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України не надано безпосередньо доказів наявності в них матеріально-технічного забезпечення, зареєстрованих належним чином методик та атестованих судових експертів для проведення такої молекулярно-генетичної експертизи.

У листі Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 20.06.2024 зазначено, що для встановлення біологічної спорідненості між імовірними онукою та бабусею, які можуть мати спільного родича, на експертизу треба надати біологічні зразки всіх трьох осіб, що є неможливо

Також у листі Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/2-22194/106-аз-2024 від 31.05.2024 стверджується, що отримані результати судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою не даватимуть змоги категорично стверджувати, що ОСОБА_2 є біологічною бабусею ОСОБА_3 .

Крім цього, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 592/4443/17 було зауважено, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, що встановить вірогідність батьківства щодо дитини і ця вірогідність складає не менше 99%.

При цьому, жоден з експертних центрів не надає гарантії у тому, що результати проведення такої експертизи надаватимуть вірогідності спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не менше 99 %.

Тому, представник відповідача просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи, вважаючи її проведення неможливим, і, відповідно, призначення недоцільним.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала подане нею клопотання та просила його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання та просив відкласти підготовче судове засідання, оскільки він не ознайомлений з клопотанням представника позивача та вважає, що з урахуванням його заперечень, жодна експертна установа не зможе провести молекулярно-генетичну експертизу спорідненості бабусі та онуки та надати відповідь про вірогідність такої спорідненості не менше 99 %.

Розглянувши клопотання представника позивача, вислухавши думку присутніх та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого.

Щодо можливості призначення експертизи

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Право учасників справи подавати клопотання регламентоване п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності,а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.09.2009 у справі «Калачов проти росії», (заява № 3451/05, §34) визначив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Суд враховує, що єдиним об`єктивним та науковим методом встановлення спорідненості дітей та батьків є проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, висновок якої є одним з джерел доказів у справі та досліджується нарівні з іншими доказами.

Також суд враховує, що з`ясування обставини спорідненості має вагоме значення для цієї справи, для чого необхідні спеціальні знання.

Суд враховує як цілком обґрунтоване і таке, що заслуговує на увагу посилання представника Відповідача, адвоката Бохана О.С. на правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 592/4443/17, в якій зазначено, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, що встановить вірогідність батьківства щодо дитини і ця вірогідність складає не менше 99%.

При цьому, адвокат Бохан О.С. стверджує, що жодна експертна установа, якій скеровувались адвокатські запити та листи суду, не надає відповіді стосовно можливості встановлення спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як бабусі та дитини не менш ніж 99 %.

Однак, такі доводи суд вважає хоча і слушними, проте передчасним, оскільки встановлення ступеню спорідненості є предметом проведення молекулярно-генетичної експертизи, для чого необхідно спочатку ухвалити рішення про проведення такої експертизи, експертам відібрати від її учасників біологічні зразки і лише в подальшому, із застосуванням відповідних методик здійснити дослідження на предмет відсоткової спорідненості бабусі та дитини.

Тому, для встановлення ступеню спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, отримати її висновок, який досліджуватиметься судом на рівні з іншими доказами на предмет належності та допустимості, а в сукупності з іншими доказами на предмет достатності.

Відтак, з огляду на предмет доказування у цій справі та наведені релевантні положення цивільного процесуального законодавства, висновки Верховного Суду та ЄСПЛ, суд вважає, що проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цій справі матиме вагоме значення для встановлення спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як бабусі та дитини.

При цьому, сторони не надали суду відповідних висновків експертів з цього питання, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника позивача та призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Щодо експертної установи

Згідно з ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Представник позивача, адвокат Панфілова Д.А. просила доручити проведення експертизи експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 801)

Під час проведення підготовчого судового засідання між учасниками справи та судом вже було предметом розгляду питання про визначення експертної установи, яка може провести судову молекулярно-генетичну експертизу спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як бабусі та онуки.

Згідно з листом Київського НДЕКЦ МВС України від 29.05.2024, в установі відсутні атестовані та зареєстровані методики чи науково обґрунтовані та апробовані методи проведення молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення біологічної спорідненості маж бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою. Такі дослідження експертною установою не проводились (а.с. 17, 41 Т. 3)

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.05.2024, за даними Реєстру атестованих судових експертів, атестовані судові експерти за спеціальністю 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) наявні у Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України» та Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с. 20-21 Т. 3)

Згідно з листом ДНДЕКЦ МВС України від 31.05.2024 (на запит адвоката Бохана О.С.), в Україні є науково-обґрунтовані та апробовані методи проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою. В установі можна провести таку експертизу шляхом, але отримані результати не даватимуть змоги категорично стверджувати, що ОСОБА_2 є біологічною бабусею ОСОБА_3 (а.с. 52 Т. 3)

Відповідно до листа Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України» (на запит адвоката Бохана О.С.), атестованих та зареєстрованих методик, а також науково обґрунтованих та апробованих методів проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою в реєстрі методик проведення судових експертиз МЮ не зареєстровано. Провести експертизи в установі не надається можливим через відсутність технічної можливості (а.с. 58 Т. 3)

Згідно з листом Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України» (на запит адвоката Панфілової Д.), у Київському відділенні експертної установи є можливість проведення молекулярно-генетичної експертизи, однак, для повноти дослідження рекомендується участь обох батьків (а.с. 122 Т. 3)

Відповідно до листа Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України» (на запит адвоката Бохана О.С.), атестованих та зареєстрованих методик, а також науково обґрунтованих та апробованих методів проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірною онукою в реєстрі методик проведення судових експертиз МЮ не зареєстровано. Провести експертизи в установі не надається можливим через відсутність технічної можливості (а.с. 58 Т. 3)

Згідно з листом Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» (на запит адвоката Бохана О.С.), встановлення родинної спорідненості між бабусею та внуками можливе при дослідженні мітохондріальної ДНК і лише за материнською лінією (бубуся, дочка, внучка тощо). Встановлення біологічної спорідненості між бабусею та онукою за батьківською лінією неможливе (а.с. 83 Т. 3)

Відповідно до листа Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.07.2024 (на запит адвоката Панфілової Д.А.), в експертній установі є в наявності прилади та обладнання за допомогою яких можливо провести молекулярно-генетичну експертизу через покоління з метою підтвердження кровного споріднення по лінії батька між бабусею та онукою. В установі є 2 фахівці а галузі таких знань, однак подібна експертиза ще не проводилась. Крім цього, з огляду на велику завантаженість, строк проведення експертизи може бути значним через завантаженість фахівців (а.с. 156-157 Т. 2).

Про призначення експертизи до цієї установи просила представник Позивача, а представник Відповідача заперечував проти призначення експертизи взагалі, тому, оскільки сторони не узгодили між собою експертну установу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 103 ЦПК України приходить до висновку про визначення для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи біологічної спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як бабусі та онуки за лінією батька в Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України

Інші експерті установи, з огляду на зміст їх відповідей, або ж не проводять такі експертизи взагалі, або ж для їх проведення необхідна присутність обох батьків, що з огляду на перебування батька ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в полоні зс рф є неможливим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що єдиною установою, яка може провести молекулярно-генетичну експертизу біологічної спорідненості між бабусею та ймовірною онукою по лінії батька є Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України.

Суд враховує доводи представника Відповідача про те, що він ще не отримав відповідь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на його адвокатський запит, однак, оскільки цією установою вже надано відповідь на запит представника Позивача, яка стосується розгляду справи в частині можливості проведення експертизи, відкладати розгляд справи є недоцільним.

Доводи представника Відповідача про те, що Київським відділенням Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора С. М. Бокаріуса» та Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України не надано безпосередньо доказів наявності в них матеріально-технічного забезпечення, зареєстрованих належним чином методик та атестованих судових експертів для проведення такої молекулярно-генетичної експертизи, суд відхиляє, оскільки у відповідях в листах зазначено про можливість проведення експертизи біологічної спорідненості між бабусею та онукою по лінії батька в Дніпропетровському НДІ СЕ МЮ України.

Надання безпосередніх доказів не було предметом розгляду адвокатських запитів та не ставилось учасниками справи про їх витребування судом (як і не зазначалось про намір подати клопотання про витребування доказів), відповідно, експертні установи не були зобов`язані безпосередньо надавати такі докази.

Щодо визначення питань для проведення експертизи

Вирішуючи питання про постановлення для проведення експертизи питань, з яких вона має бути вирішена, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Суд вважає за можливе поставити на вирішення експертизи запропоноване представником Позивача питання:

Чи є біологічною бабусею ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дитині ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка народжена ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )?

Зокрема, формулювання саме такого питання вже було предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні судом при призначенні першої у цій справі судової молекулярно-генетичної експертизи (ухвала суду від 21.09.2023 (а.с. 145-148 Т. 1)), таке ж питання просив поставити експертам представник Відповідача, звертаючись в суд з клопотанням від 02.05.2024 про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 168-173 Т. 2), яке за його клопотанням залишено без розгляду для визначення експертної установи, яка може провести таку експертизу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку постановлення для проведення експертизи питання, запропонованого представником Позивача.

Інші питання, пов`язані з призначенням та проведенням судової експертизи

З метою проведення експертизи суд приходить до висновку про зобов`язання сторін справи, які залучатимуться до проведення експертизи, а саме відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 (останню зі своєю дитиною ОСОБА_3 ) з`явитися для відбору біологічних зразків в експертну установу та у визначений експертом час, роз`яснивши сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи слід покласти на Позивача, про що також просила її представник у клопотанні про призначення молекулярно-генетичної експертизи.

У відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд приходить до висновку про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання та призначення експертизи.

Суд також враховує, що представник Відповідача не був ознайомлений з клопотанням представника Позивача та доданими в його обґрунтування доказами, однак, зміст клопотання та документи враховані судом та присутніми у судовому засіданні, тому, відкладення підготовчого судового засідання є недоцільним та сприятиме розгляду справи. Всі учасники справи висловили свої позиції щодо призначення експертизи, які дослідженні судом з наданням відповідної оцінки та ухваленням рішення за клопотанням представника Позивача.

Керуючись ст.ст. 103,104, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача, адвоката Панфілової Дар`ї Андріївни, про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі № 366/2231/23 судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

Чи є біологічною бабусею ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дитині ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка народжена ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )?

Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 801)

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Судовим експертам про день та час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повідомити сторони:

1. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

2. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) для забезпечення явки до експертної установи малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надати експерту дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження в ході проведення експертизи.

У зв`язку з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) разом з малолітньою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з`явитися для відбору біологічних зразків в експертну установу у визначений експертом час.

Оплату за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та всі витрати пов`язані з її проведенням покласти на позивача, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.09.2024.

Суддя Н.П. Слободян