Справа № 212/6915/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, у режимі відеоконфернції, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

09 липня 2024 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час шлюб розірвано,дитина проживає разом із нею. Вона з відповідачем не досягли згоди щодо розміру аліментів на утримання сина, у зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

02 серпня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина, однак у розмірі 1/6 частини. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що він з моменту народження сина надає матеріальну допомогу дитині. Також на теперішній час він є безробітним, має дружину яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що він має на утриманні ще одну дитину, а також непрацездатну дружину він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх своїх доходів.

Позивач у судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив у якому позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , однак лише у розмірі 1/6 частини від його доходу, посилаюсь на те, що на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач не працює та має статус безробітного.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 . Шлюб розірваний за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2023 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

05 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 05.10.2023.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьком якого є ОСОБА_3 , мати ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 06.01.2024.

Відповідач, заперечуючи розмір стягнення аліментів, надав копії платіжних інструкції про перерахування сум на ім`я ОСОБА_2 на підтвердження надання матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Так, суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від його доходу, оскільки відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного. Доказів про наявність виконавчих проваджень про стягнення аліментів з відповідача матеріали справи не містять. Народження дитини від шлюбу та перебування дружини у декретній відпустці не може слугувати підставою для часткового задоволення вимог позивача.

Згідно зі ст..ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09.07.2024 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 коп.

Керуючись ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України, ст. ст 4, 12, 81, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 25 вересня 2024 року.

Суддя: О. Н. Борис