Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2503/24
Провадження № 2/376/1254/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

До суду надійшла спільна заява сторін у справі про затвердження мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи. Сторонам зрозумілі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України.

За умовами мирової угоди сторони просять суд затвердити наступне:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 58,6 м2, житловою площею 41,6 м2.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши мирову угоду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у зв`язку з досягненням мирової угоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мирова угода відповідає чинному законодавству, не порушує права сторін, відповідає встановленим у справі фактичним обставинам.

Відповідно до ч.1-4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вивчивши мирову угоду суд вважає, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є виконуваними; стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову і приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Згідно ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Зазначена мирова угода долучена до матеріалів справи, сторонам роз`яснені наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 208, 255, 256, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Затвердити мирову угоду, укладену 15.08.2024 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умовами якої:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 58,6 м2, житловою площею 41,6 м2.

Сторони за цим позовом претензій один до одного не мають.

Судові витрати у даній справі сторони беруть на себе.

Мирова угода набирає чинності з дати її затвердження судом у порядку, встановленому чинним законодавством України, є обов`язковою для сторін та є підставою для закриття провадження у справі.

Роз`яснити учасникам процесу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Затверджена судом мирова угода, є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Провадження у цивільній справі № 376/2503/24 закрити.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Коваленко