Провадження № 2/761/2602/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л. при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю наступним. Позивач з 23.07.1983 р. по 06.06.1996 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син - ОСОБА_4 . Позивач разом з чоловіком та сином проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві власності гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу позивач, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували проживати за вищенаведеною адресою та вести спільний побут. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його спадкоємцем став батько - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, проте не оформив спадкових справ. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і ОСОБА_3 . 27.07.2022 р. була заведена спадкова справа № 632/2022 щодо майна померлого ОСОБА_3 та позивач 27.12.2022 р. позивачем подано заяву у Першу київську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_2 , з яких 1/3 частка належала ОСОБА_3 та 1/6 частка належала ОСОБА_4 , спадкоємцем якого був його батько. В цей же день 27.12.2022 р. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріуса Першої київської нотаріальної контори, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 . Станом на день подачі позову позивач проживає і зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За таких обставин представник позивача просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Провадження у справі відкрито 12.06.2024 , відповідно до положень ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача направив відзив на позов, де зазначив наступне. Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація не погоджується з заявленими вимогами, оскільки ШРДА не може бути відповідачем у даній справі в розумінні вимог чинного законодавства України.

17.06.2024 за клопотанням представника ОСОБА_1 до участі у справі залучено належного відповідача - Київську міську раду.

Глевацька В.Ф. її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення та не заперечувала щодо покладення судових витрат на позивача.

Київська міська рада не направила свого представника для розгляду справи по суті, про день та час проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Відзив на позов у встановленому законом порядку подано не було.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за згодою сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , її представника, дослідивши надані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.06.1996 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва наявна в матеріалах справи).

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження також долучена до матеріалів справи).

Як свідчать матеріали справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що Відділом реєстрації смерті зроблено актовий запис № 13470.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3929.

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 вони продовжували проживати разом в квартирі за адресою АДРЕСА_1 та вели спільний побут, спільне господарство та мали спільний бюджет, займались ремонтом помешкання.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина та 27.12.2022 позивачка звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_2 , з яких 1/3 частки належала ОСОБА_3 та 1/6 частка належала ОСОБА_4 , спадкоємцем якого був його батько ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

27.12.2022 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, згідно зі ст. 1264 ЦК України.

Так, з огляду на свідоцтво про право власності на житло, виданого 16.12.2008 Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією ОСОБА_1 належить 1/3 частка та за життя ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належали по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК України Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було зроблено розпорядження щодо належного йому майна на випадок смерті.

Так, як як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 до моменту настання смерті був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Адреса реєстрації позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що також підтверджується матеріалами ссправи.

Акт про фактичне проживання, засвідчений управителем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 12.04.2023 свідчить про те, що позивач фактично проживає в квартирі АДРЕСА_2 протягом тривалого часу (з 09.01.1985 р.).

Так, надані позивачем докази свідчать про те. що ОСОБА_1 займалась похованням колишнього чоловіка (відповідний договір та чек на вказані витрати долучено до матеріалів справи).

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 з 06.06.1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц, від 03 березня 2021 року у справі № 127/28507/15 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя» вказує, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних обов`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto з`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Так, позивач вказує, що до дня смерті ОСОБА_3 проживали в одній квартирі і них був спільний бюджет та спільне господарство, взаємні права та обов`язки щодо одне одного, спільні свята. ОСОБА_1 отримано свідоцтво про смерть чоловіка та здійснено його поховання.

При цьому доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд бере до уваги прохання ОСОБА_1 покласти такі витрати на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.2-5,11-13,82, 141,196,223,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст.ст.1216,1264 ЦК України, ст. 21 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 07.06.1996 до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: