16.04.24
Справа №635/8260/23
Провадження по справі № 2-н/635/304/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Березовська І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ,

В с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 5100 гривень 44 копійки та судового збору у розмірі 268 гривень 40 копійок.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені ст.165 ЦПК України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Однак, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Предметом заяви є зобов`язання, які випливають з надання комунальних послуг житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження №61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Таким чином, зазначена заява про видачу судового наказу повинна бути розглянута в суді за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна.

З урахуванням того, що заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію подано з порушенням правил підсудності, суддя приходить до висновку про відмову в видачі судового наказу.

За ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.27, 28, 160, 161, 162, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя І.В. Березовська