ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 вересня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2774/22

Головуючий у першій інстанції Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1006/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Бараненко С.М.), ухвалене у смт Козелець, повний текст рішення складено 24 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг №666 від 16 березня 2021 року у розмірі 50 976 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця (Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування») з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти - 5 900 грн. Проте, ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання за договором і грошові кошти не повертає, проценти за користування ними та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до якого товариство відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, в тому числі за договором, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і відповідачем, а також ТОВ «Вердикт Капітал» одержало право вимагати від боржника виконання всіх грошових зобов`язань за договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 50 976 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5 900 грн; заборгованість за процентами 45 076 грн; заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову 0,00 грн.

Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання фінансових послуг №666 від 16 березня 2021 року у розмірі 50 976 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2023 року задоволено заяву директора ТОВ «Дебт Форс»; замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі №734/2774/22, виданому 23 червня 2023 року Козелецьким районним судом Чернігівської області по справі за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2024 року заочне рішення цього суду від 12 квітня 2023 року скасовано.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року позов ТОВ «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дебт Форс» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 666 від 16 березня 2021 року у розмірі 50 976 грн 00 коп., витрати на сплату судового збору у розмірі 2 481 грн 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн 00 коп. Рішення суду мотивовано тим, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку заборгованості та вимог чинного законодавства, для задоволення позову. Стороною відповідача не надано до суду доказів, які б спростовували неналежне виконання умов вказаного договору та слугували підставою для відмови в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні документи первинного бухгалтерського обліку, які можуть надавати підтвердження надання кредиту відповідачу саме в розмірі 5 900 грн, оскільки лист ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей» не є документом первинного бухгалтерського обліку, а номер картки особи, на рахунок якої було нібито перераховано зазначені грошові кошти, повністю не вказується, і містить символи, які не надають чіткої ідентифікації приналежності конкретній особі. Вказує, що розрахунок заборгованості не є належним доказом наявності заборгованості. ОСОБА_1 вважає, що нарахована позивачем сума заборгованості по відсоткам є необгрунтованою, оскільки за умовами договору кредит надано строком на 16 днів, отже після 31 березня 2021 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося, заяви щодо продовження дії договору відповідачем не подавалось. Відповідач ставить під сумнів дійсність переходу права вимоги за кредитним договором до позивача по справі, оскільки витяг з додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року завірений лише печаткою та підписом ТОВ «Вердикт Капітал» і не містить будь-яких реквізитів ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Крім того, відповідач вважає, що розмір стягнутих з нього витрат на правову допомогу не відповідає критеріям розумності та обсягу витраченого часу представником позивача, який навіть не приймав участі в судових засіданнях.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Дебт Форс» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач вказує, що апеляційна скарга містить недостовірні відомості про учасників справи, а саме про позивача, отже підлягає залишенню без руху. ТОВ «Дебт Форс» вважає, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з їх повернення. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок ОСОБА_1 , зазначений ним у заяві-анкеті. Звертає увагу, що нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору. Крім того, ТОВ «Дебт Форс» вказує, що ОСОБА_1 не наводить обгрунтування неспівмірності витрат із складністю справи, а його заперечення містять припущення та не підтверджуються будь-якими доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

По справі встановлено, що 16 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг №666 «Стандартний», за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (а.с.9-13 т.1).

Пунктами 1.2., 1.3. договору встановлено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту.

Сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором п.4.15. договору.

Листом ТОВ Фінансова компанія «Вей Фор Пей» підтвердило, що на підставі укладеного між товариством і ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про організацію переказів грошових коштів було здійснено наступний переказ грошових коштів: номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк Commercial Bank Privatbank, категорія карти MasterCard, час запиту 16 березня 2021 року 22:39:08, сума 5 900, валюта UAH (а.с.16 т.1).

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) і ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого клієнт-первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 168 947,00 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.20-28 т.1).

Додаток №3 до Договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер договору №666 від 16 березня 2021 року, заборгованість за тілом кредиту 5 900 грн, заборгованість по процентам 45 076 грн (а.с.29-30, 33 т.1).

Згідно із розрахунком заборгованості відповідач кошти на погашення кредиту не вносив, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 08 листопада 2022 року (включно) у розмірі 50 976 грн, з яких: 5 900 грн заборгованість за тілом кредиту, 45 076 грн - заборгованість за відсотками (а.с.35-39 т.1).

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) і ТОВ «Кампсіс фінанс» (новий кредитор) укладено Договір №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с.119-122 т.1).

Витяг з Додатку №3 до вищевказаного договору містить інформацію про боржника ОСОБА_1 , номер договору №666, сума заборгованості за основним зобов`язанням 5 900 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 92 591,65 грн (а.с.124 т.1).

Між ТОВ «Кампсіс фінанс» (первісний кредитор) і ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) 08 травня 2023 року укладено Договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с.125-127 т.1).

Реєстр боржників до вищевказаного договору містить відомості про боржника ОСОБА_1 , номер договору №666, сума заборгованості за основним зобов`язанням 5 900 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 92 591,65 грн (а.с.128 т.1).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановивши, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансових послуг №666 від 16 березня 2021 року у розмірі 50 976 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, не заслуговують на увагу.

Так, підписуючи заяву-анкету (для отримання кредиту), ОСОБА_1 вказував номер свого карткового рахунку НОМЕР_1 і просив надавати йому кредити на вказаний картковий рахунок.

В заяві-анкеті зазначено, що відповідно до Правил товариство зобов`язується надати клієнту кредит, що підтверджується підписанням видаткового касового ордеру або перерахуванням на картковий рахунок клієнту суми кредиту.

Саме на номер карти НОМЕР_1 Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів і було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5 900 грн у день укладення договору про надання фінансових послуг №666 16 березня 2021 року. При цьому, в листі ТОВ «Вей Фор Пей» щодо підтвердження переказу грошових коштів зазначено, що інформацією про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї карти.

Натомість, ОСОБА_1 не надано належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його рахунок, або доказів того, що вказаний ним у заяві-анкеті рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Наявний у справі розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, доказів сплати коштів на спростування наявної заборгованості останнім не надано.

Відомості про оскарження договору з підстав його недійсності в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що відповідач не отримував грошові кошти на підставі укладеного ним договору.

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про необґрунтованість нарахування йому заборгованості за відсотками.

Так, у заяві-анкеті зазначено орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. ОСОБА_1 просив надати йому кредит строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язувався повернути кредит у розмірі 5 900 грн і сплатити проценти у розмірі 1 888 грн.

Відповідно до п.1.4., 1.4.1. Договору про надання фінансових послуг №666 від 16 березня 2021 року проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в); д) тип процентної ставки фіксована. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.

Пунктом 1.9. договору встановлено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.

Строк дії договору не є тотожним орієнтовному строку повернення кредиту, а суму процентів у розмірі 1 888 грн встановлено саме за 16 днів користування кредитом, після закінчення яких у разі неповернення кредиту нарахування процентів не припиняється. Твердження ОСОБА_1 про те, що розмір нарахованих процентів складає значення 18,88 грн і що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припинилося 31 березня 2021 року, є помилковими і не ґрунтуються на умовах укладеного ним договору.

Розрахунок заборгованості проведено позивачем не за 16 днів, як про то вказує відповідач в апеляційній скарзі, а за період з 16 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року (включно), тобто в межах строку дії кредитного договору. Нарахування процентів здійснено у відповідності до умов договору. При цьому, наданий розрахунок містить деталізований розрахунок зазначених сум (за кожен день). Відповідач здійснений позивачем розрахунок заборгованості не спростував.

Сумніви ОСОБА_1 щодо дійсності переходу права вимоги за кредитним договором до позивача не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з презумпції правомірності правочину, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про визнання Договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року недійсним.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, визначених укладеним договором, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 не виконав, суму кредиту і нараховані проценти не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка не сплачувалась ні новому, ні попередньому кредитору.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним визначений судом першої інстанції розмір витрат на правову допомогу.

Так, відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

07 жовтня 2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір №07-10/2022 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується надавати клієнту, на підставі доручень останнього (усних або письмових), зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (а.с.54-57 т.1).

У позовній заяві зазначено попередню суму судових витрат, зокрема 9 000 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з Витягом з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 07 листопада 2022 року сторони за Договором №07-10/2022 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти 1 год. 3 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Козелецького районного суду Чернігівської області, підготовка та друк необхідних документів 4 год. 6 000 грн (а.с.63 т.1).

Відповідач не заявляв у суді першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу обгрунтованим та співмірним з обсягом наданих адвокатом позивача послуг.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи ТОВ «Вердикт Капітал» про наявність підстав для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху не заслуговують на увагу з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що відповідачем апеляційна скарга подана 18 червня 2024 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На запит Чернігівського апеляційного суду цивільна справа надійшла 26 червня 2024 року (а.с.106 т.2).

У той же день ухвалою Чернігівського апеляційного суду залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 з підстав її невідповідності вимогам п.2, 3 ч.2 ст.356 ЦПК України (не зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає апеляційну скаргу; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб)).

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 надав виправлену апеляційну скаргу, яка відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.126-129 т.2).

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: