справа №176/1305/24
провадження №2/176/838/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Коваленко О.В.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивача 2,3 - ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі через повноважного представника - адвоката Черниш Т.І. звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів, де просять ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у Жовтоводському представництві Товарної біржі «Дніпродзержинська» 08 грудня 2001 року за реєстраційним номером №013/415-Ж.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказують на те, що 08.12.2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири загальною площею 59,6 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано в Жовтоводському представництві товарної біржі «Дніпродзержинська» за №013/415-Ж 08.12.2001 року. Вказана квартира також була зареєстрована у Жовтоводському бюро технічної інвентаризації 17.12.2001 року за №5, відомості про позивачів, як нових власників було внесено до технічного паспорту на квартиру. Отже позивачі фактично вступили у володіння і користування вказаним об`єктом нерухомості. Нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений, оскільки на час його складання та реєстрації, відповідно до норм ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що і було зазначено в тексті договору. Проте, на теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися придбаним об`єктом нерухомості та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки вказаний договір нотаріально не посвідчений. Обставини, зазначені вище створюють позивачам перепони у здійсненні ними прав власності та розпорядження належною їм квартирою, що змусило звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 17 травня 2024 року, відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін.

Від відповідачів у запропонований їм ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи останні повідомлялись належним чином. Поштові конверти з відправленням, направлені на їх останнє відоме місце реєстрації, повернулись до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення учасників справи про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останні не подали відзив та письмові пояснення, суд розглядає справу на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.12.2001 року, посвідченого Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_1 , яка діяла за себе та за свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 купили трьохкімнатну квартиру, загальною площею 59,6 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить продавцю на підставі договору міни нерухомого майна від 13 травня 1998р. зареєстрованого Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська». Інвентаризаційна оцінка квартири 20240 грн. Вказана квартира продана за 2500 грн. (а.с.10)

Згідно реєстраційного посвідчення Жовтоводського бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована за позивачами на праві приватної власності, записано у реєстрову книгу за реєстровим №5 стор. 37-37. (а.с.10 зворот)

Позивачам було видано паспорт на вищезазначену квартиру. (а.с.12-13)

Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивачі вступили у володіння і користування квартирою АДРЕСА_2 .

На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення.

Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу спірної квартири дійсним.

Питання про розподіл судових витрат понесених позивачем позивачі перед судом не порушували.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 4,13,48 Закону України «Про власність» та у відповідності до ст. ст. 12,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивача 2,3 - ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у Жовтоводському представництві Товарної біржі «Дніпродзержинська» 08 грудня 2001 року за реєстраційним номером №013/415-Ж.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК