Справа № 202/4278/23
Провадження № 2-др/202/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

09 квітня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

у складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Луценка Юрія Володимировича, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котрим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16.01.2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №14, розірвано; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

06.09.2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Луценка Ю.В., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2023 року в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Луценка Ю.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Луценка Ю.В., задоволено частково. Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2023 року визначено суддю ОСОБА_3 для розгляду даної заяви.

У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат просив суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в розмірі 27 536,80 грн., з яких 27 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір у сумі 536,80 грн.

На підтвердження судових витрат надав наступні документи: договір №07/03/2023 про надання правничої допомоги від 07.03.2023 року; копію Акту №1 06/06/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги від 06.06.2023 року; копію Акту №2 04/09/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги; копію Додаткової угоди №1 до договору №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги від 07.03.2023 року.

Представник позивача, адвокат Луценко Ю.В., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір заявлених представником позивача вимог є неспівмірним зі складністю справи, не обґрунтованим та недоведеним. Також зазначив, що він не працевлаштований і є волонтером.

Вислухавши представника позивача, адвоката Луценка Ю.В., та відповідача ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, додані до заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та ін. визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У заяві, що розглядається, представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір №07/03/2023 про надання правничої допомоги від 07.03.2023 року; копію Акту №1 06/06/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги від 06.06.2023 року; копію Акту №2 04/09/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги; копію Додаткової угоди №1 до договору №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги від 07.03.2023 року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 відзначено, що в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 та від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18 відзначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дійшовши висновку про задоволення заяви представника позивача про відшкодування судових витрат частково, суд враховує надані документи на підтвердження оплати гонорару адвокату, а саме: копія Акту №1 06/06/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги від 06.06.2023 року, де адвокатом визначено розмір гонорару (винагороди) адвоката по справі №202/4278/23, згідно котрого вартість усної консультації тривалістю 2 години становить 3 000 грн., вартість позовної заяви (зміна, збільшення, зменшення тощо) тривалістю 4 години становить 8 000 грн., вартість заяви надіслання позову відповідача 1 000 грн., вартість заяви без участі позивача і представника 1 000 грн., вартість письмових пояснень 1 000 грн., вартість заяви на судові витрати 1 000 грн., заява на видачу рішення 1 000 грн., заява на видачу виконавчого листа 1000 грн., а разом 17 000 грн.

Також згідно Акту №2 04/09/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07.03.2023 року про надання правничої допомоги розмір гонорару (винагороди) адвоката за написання заяви без їх участі становить 1 000 грн. та за написання апеляційної скарги на ухвалу від 06.06.2023 року тривалістю 3 години 9 000 грн., а разом 10 000 грн.

Судом враховується, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2023 року про зупинення провадження у зв`язку з наданням строку на примирення сторонам, залишено без змін. Тому витрати за написання апеляційної скарги на вказану ухвалу в розмірі 9000 грн. не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З цих же підстав не підлягають витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 06.06.2023 року у розмірі 536,80 грн.

Судом також враховуються заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо неспівмірності вказаних представником позивача судових витрат зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося); враховується майновий стан відповідача, який є не працюючим, а тому стягнення з ОСОБА_2 18 000 грн.( 27 536,80 грн. - 9 536,80 грн.) може становити надмірний тягар для останнього.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 1500 грн. (1000 грн. за написання позовної заяви, 500 грн. за консультацію).

Керуючись ст.ст. 270, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Луценка Юрія Володимировича, про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 (три тисячі) гривень.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя - Бєльченко Л.А.