Провадження № 2/205/4251/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою.

19.09.2024 року судом в порядку, передбаченому ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру щодо адреси реєстрації позивача та відповідача.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позивачем позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9084,00 грн.).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено наступні вимоги:

1) Розірвати шлюб між позивачем та відповідачем;

2) Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: мобільний телефон марки «Xiaomi Роcо X3 Рro», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S21+», газовий котел «Teplowest», два кондиціонери спліт-системи Vestfrost, обігрівач панельний керамічний побутовий Infra Ceramic, витяжка кухонна NeoRustic, стабілізатор змінної напруги Ампер 16-1/63-Р, мікрохвильова піч Gorenje MО 17 MЕ, ноутбук марки «Lenovo», модель IdeaPad Caming 3, автомобіль марки Hyundai Santa FЕ 2351, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мотоцикл HARLEY-DAVIDSON ROAD KING FLHRSE 1584, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

3) В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки автомобіля марки Hyundai Santa FЕ 2351, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикла HARLEY-DAVIDSON ROAD KING FLHRSE 1584, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

4) В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку автомобіля марки Hyundai Santa FЕ 2351, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикла HARLEY-DAVIDSON ROAD KING FLHRSE 1584, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

5) В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S21+», газовий котел «Teplowest», кондиціонер спліт-системи Vestfrost, обігрівач панельний керамічний побутовий Infra Ceramic, витяжка кухонна NeoRustic, стабілізатор змінної напруги Ампер 16-1/63-Р, мікрохвильова піч Gorenje MO 17 МЕ.

6) В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на: мобільний телефон марки «Xiaomi Роcо X3 Рго», кондиціонер спліт-системи Vestfrost, ноутбук марки «Lenovo», модель IdeaPad Caming 3.

При цьому, вимога у п. 1 є немайновою, а вимоги у п. 2-6 є майновими, які пов`язані між собою.

Позивачем до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Суддя наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Положенням п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, вказується, що ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Слід звернути увагу, що процедура оцінки майна встановлюється нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи, іншими доказами.

За аналізом наведених правових норм, суддя вказує на те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Невиконання вищевказаних вимог позивачем унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

З позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо актуальної вартості майна чи проведення будь-якої оцінки цього майна, зокрема, транспортного засобу та мотоциклу на момент пред`явлення позову, що підлягає усуненню позивачем.

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей щодо реєстрації транспортних засобів, а саме: автомобіля марки Hyundai Santa FЕ 2351, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикла HARLEY-DAVIDSON ROAD KING FLHRSE 1584, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , що унеможливлює встановлення судом їх власника.

Таким чином, позивачу слід визначити ціну позову, зазначивши її в уточненій позовній заяві, надати підтвердження визначення дійсної вартості майна, що підлягає поділу та відомості щодо реєстрації зазначених транспортних засобів.

Суддя зазначає, що у випадку, якщо ціна позову буде більшою, ніж сплачена сума судового збору, позивачу необхідно буде доплатити різницю між 1% ціни позову, але не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9084,00 грн.) та вже сплаченою сумою судового збору.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, позовну заяву слід повторно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Суддя роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Федотова В.М.

.