Справа № 752/5045/24
Провадження № 2/752/3965/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.09.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

секретаря - Беляєвої К.Д.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Крилова М.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про відшкодування шкоди завданої незаконними діями, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про відшкодування шкоди завданої незаконними діями.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач вже 16 років пред`являє позивачу до сплати свою заборгованість 2007 року, віднесену станом на 2024 до збитків ПАТ «Банк Фамільний» у межах звичайних кредитних ризиків банку та покриту резервом банку відповідно до вимог чинного законодавства України на загальну суму 6895197,93 грн. Зазначає, що відповідач ввів в оману прокурорів Прокуратури міста Києва, слідчих, суд. За вказаний час відповідач за виконавчим листом від 2012 введеного банком в оману суду за нібито наявним правопорушенням позивача - бувшого директора Київської філії ТОВ «Банк Фамільний» неодноразово арештовувались будинок та земельна ділянка, яка належить позивачу для забезпечення погашення простроченого банком кредиту іншої особи. Зауважує, що відповідач порушив вимоги законодавства України про банки і банківську діяльність, вчинив бездіяльність щодо належної ідентифікації клієнтів банку, а свою відповідальність та свої господарські збитки, що віднесені до кредитних ризиків, що притаманні банківській діяльності та відповідного резерву на їх покриття, відповідач намагається 16 років з 2007 року перекласти з особистих неприязних стосунків в площину кримінальної відповідальності на позивача.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 52767783,30 грн на його користь грошове відшкодування завданої позивачу незаконними діями ПАТ «Банк Фамільний» шкоди; стягнути з відповідача на користь держави Україна завданих ним збитків у розмірі 25945993,70 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про відшкодування шкоди завданої незаконними діями.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач зазначив, що протягом 16 років працівники відповідача здійснюють незаконний тиск на позивача, сфабрикували кримінальну справу проти позивача, після її закриття знову вимагають гроші з позивача. Зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із необґрунтованістю, та з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно науково-правового І науково-економічного незалежного експертного висновку № 7-Е Національного науково-експертного центру рад національних науково-економічних експертиз від 05.03.2024 за результатами проведення комплексної фінансово-економічної науково-правової експертизи, - загальний розмір збитку Держава Україна, завданий діями ПАТ «Банк Фамільний», та введеними в оману ПАТ «Банк Фамільний» Прокуратурою м. Києва, Слідчим управлінням ГУМВС України в м. Києві, судом, їх незаконними діями в тому числі у закритому судом кримінальному провадженні № 0000969 внесеному до ЄРДР 25.09.2013 проти Полковника ОСОБА_1., штучним збільшенням своїх збитків ПАТ «Банк Фамільний» та зменшення прибутку, становить 25945993,70 грн, з яких 12381076,67 грн шкоди, завданої громадянинові ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, введеними в оману ПАТ «Банк Фамільний». Загальний розмір завданих діями ПАТ «Банк Фамільний» Полковнику ОСОБА_1 збитків, введеними в оману ПАТ «Банк Фамільний» Прокуратурою міста Києва, Слідчим управлінням ГУ МВС України в місті Києві, судом, в тому числі по незаконному кримінальному провадженню № 0000969 внесеному до ЄРДР 25.09.2013 проти Полковника ОСОБА_1, становить 52767783,30 грн. Розмір моральної та матеріальної шкоди, завданої громадянинові ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суди, введеними в оману ПАТ «Банк Фамільний» становить 1281076,67 грн. Всього своїми кримінальними, незаконними, корупційними злочинними діями ПАТ «Банк Фамільний» та його організована злочинна група наніс матеріальної шкоди у розмірі 79994853,00 грн, з яких: Полковнику Збройних Сил України ОСОБА_1 у розмірі 52767783,30 грн, та у розмірі 1281076,67 грн шкоди, завданої громадянинові ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, введеними в оману ПАТ «Банк Фамільний». Державі Україна 25945993,70 грн та самому ПАТ «Банк Фамільний» у розмірі 1200000,00 грн.

Як вбачається з вказаного висновку, Полковник Збройних Сил України ОСОБА_1 , після виходу на військову пенсію з 32-річним військовим стажем, відповідно до записів трудової книжки, з 01.08.2006 ОСОБА_1 , був прийнятий на посаду заступника директора Київської Філії ТОВ «Банк Фамільний» - наказ 29-к від 31.07.2006. 21.11.2006 ОСОБА_1 був призначений на посаду виконуючого обов`язки директора Київської Філії ТОВ «Банк Фамільний» - наказ 175-к від 21.11.2006. 13.04.2007 ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Київської Філії ТОВ «Банк Фамільний» - наказ 66-к від 13.04.2007. 26.12.2008 ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника керуючого Київського відділення - наказ 204-к від 25.12.2008. 15.05.2009 ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України - наказ № 36-к від 15.05.2009.

В грудні 2023 року ПАТ «Банк Фамільний» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до свого бувшого працівника - директора Київської філії ТОВ «Банк Фамільний» ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, у розмірі суми кредиту, наданого банком іншій особі (особам) у загальному розмірі 6 895 197,93 грн., що включає три відсотки річних за період з 28.04.2007 по 31.10.2023 року у розмірі 377 987,42 грн, інфляцію за період з 01.05.2007 по 31.10.2023 року у розмірі 5 590 210, 51 грн, кредит 51 працівника іншої юридичної особи (ТОВ «Стеле») від 2007 року у розмірі 927 000,00 грн. Основним аргументом позовної заяви від 05.12.2023 року № 1/020-1963 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої, як зазначає банк, його бувшим працівником, є те, що згідно посадової інструкції директора Київської філії ТОВ «Банк Фамільний», до функціональних обов`язків директора було віднесено, крім іншого, забезпечення проведення ідентифікації клієнтів філії банку. Банк зазначає, що таку ідентифікацію ОСОБА_1 не провів, чим вчинив правопорушення - наніс банку матеріальну шкоду. Суд відкрив провадження у цивільній справі.

Згідно нотаріально посвідченої довіреності, виданої ТОВ «Банк «Фамільний» ОСОБА_1 від 05.12.2006 року, в.о. Директора Київської Філії ТОВ «Банк Фамільний» ОСОБА_1. було уповноважено, в тому числі, на укладання кредитних договорів, на підставі відповідного рішення уповноваженого органу Банку (ТОВ «Банк «Фамільний»). В довіреності відсутні повноваження ОСОБА_1 , як Директора Київської Філії ТОВ «Банк Фамільний», на проведення самостійної особистої ідентифікації клієнтів банку, та відомості щодо повної матеріальної відповідальності.

ТОВ «Банк Фамільний» у 2008 році подав заяву до правоохоронних органів про вчинення працівником банку ОСОБА_1 та ще працівниками та іншими особами, правопорушення.

07.11.2008 року, старшим дізнавачем ВД Голосіївського РУГУ МВС України у місті Києві Хорошиловим А.М., винесено постанову про порушення провадження у справі за ст.358 КК України.

21.02.2013 року ПАТ «Банк Фамільний» (тоді ще ТОВ «Банк «Фамільний») подав слідчому СУ ГУ МВС України у місті Києві цивільний позов до свого бувшого працівника ОСОБА_1 та ще бувших працівників та інших осіб за кредитами від 2007 року 51 працівника іншої юридичної особи (ТОВ «Стеле») на загальну суму кредиту 927000,00 грн (що є ідентичного сумі цивільного позову ПАТ «Банк «Фамільний» до ОСОБА_1 у 2023 році), з яких було погашено у 2007 ропі по кредиту 246750,00 грн залишок кредиту станом на 2013 рік як зазначив сам банк у цивільному позові у кримінальній справі становив 680349,60 грн., неотриманий банком прибуток у вигляді плати банку за користування грошовими коштами станом на 2013 рік у розмірі 1101037,90 грн, з яких погашено станом на 2013 рік - 85290,45 грн, залишок станом на 2013 рік - 1015747,45 грн, індекс інфляції станом на 2013 рік у розмірі 363768,85 грн, 3% річних (ст. 625 Цивільного кодексу України) станом на 2013 рік у розмірі 20407,50 грн, всього станом на 2013 рік, банк зазначив суму у розмірі 2080174,40 грн.

Обґрунтуванням заяви до правоохоронних органів від ТОВ «Банк Фамільний» у 2008 році було те, що банк бажав отримати з ОСОБА_1 та інших осіб у площині кримінальної відповідальності суму заборгованості за кредитами, наданими банком в квітні 2007 року, та оплаченим частково працівниками ТОВ «Стеле»: загальна сума кредиту 927000,00грн, з яких погашено по кредиту 246750,00 грн, залишок кредиту 680349,60 грн., неотриманий банком прибуток у вигляді плати банку за користування грошовими коштами у розмірі - нараховано 1101037,90 грн, погашено - 85290,45 грн, залишок - 1015747,45 грн, індекс інфляції - 363768,85 грн, 3% річних (ст. 625 Цивільного кодексу України) 20407,50 грн, загальна сума збитку, який нанесено банку 2080174,40 грн.

ТОВ «Банк Фамільний» у своїй заяві звинуватив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у заволодінні коштів у розмірі 2080174,40 грн.

07 лютого 2014 року Прокуратурою міста Києва, а саме старшим прокурором Поповим Артемом Олександровичем , старшим слідчим слідчого управління ГУ МВС України в місті Києві Зіноруком Максимом Миколайовичем було складено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000969 внесеному до ЄРДР 25.09.2013 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч. 2, 27 ч. 2, 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_4 за ст.ст. 27 ч. 5, 191 ч. 5 КК України, ОСОБА_1 за ст. 191 ч. 5 КК України, цивільним позовом ПАТ «Банк Фамільний» від 25.03.2013 року № 1316 у кримінальному провадженні № 0000969 від 25.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми шкоди на користь ПАТ «Банк Фамільний» у загальному розмірі 2080174,40 грн., що складається з суми боргу (отримана та неповернута сума) 680249,60 грн., індексу інфляції 363768, 85 грн, трьох відсотків річних 20407,50 грн., неотриманий банком дохід у вигляді плати банку за користування грошовими коштами (кредитом) у розмірі 1015747,45 грн, з зазначенням, що директор ТОВ «Стеле» ОСОБА_5 надав документи для укладення між TOB «Банк Фамільний» та працівниками ТОВ «Стеле» кредитних договорів, та додатком другим до обвинувального акту - розрахунком суми заборгованості за кредитними договорами співробітників ТОВ «Стеле» станом на 01.01.2013, згідно з яким 51 співробітник отримали кредити на загальну суму у розмірі кредиту 927000,00 грн, з яких погашено по кредиту 246750,00 грн, залишок кредиту 680349,60 грн., неотриманий банком прибуток у вигляді плати банку за користування грошовими коштами у розмірі - нараховано 1101037,90 грн, погашено - 85 290,45 грн, залишок - 1015747,45 грн, індекс інфляції - 363768,85 грн, 3% річних (ст. 625 Цивільного кодексу України) 20407,50 грн, загальна сума збитку, який нанесено банку 2080174,40 грн. (складається з сум: залишок суми кредиту 680349,60 грн + залишок нарахованого неотриманого банком прибутку у вигляді плати банку за користування грошовими коштами 1015747,45 грн + індекс інфляції - 363768,85 грн + 3% річних 20407,50 грн).

20.10.2023 Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/19952/13-к у відкритому судовому засіданні, після 16 років перебування під судом і слідством (з 07.11.2008 по 20.10.2023), кримінальне провадження № 0000969 внесеного до ЄРДР 25.09.2013, закрито ухвалою суду від 25.09.2023 № 752/19952/13-к, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ст. 191 КК України. Винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення судом не встановлено.

Вищевказане підтверджується, зокрема, наявними матеріалах справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2023, якою клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задоволено та звільнено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов ПАТ «Банк Фамільний» залишено без розгляду.

16.08.2019 старшим виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріною О.В. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, на підставі виконавчого листа № 1-590/2012, виданого 02.11.2012 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 580849,84 грн.

ОСОБА_1 27.09.2022 звернувся до заступника Начальника Центрального управління забезпечення виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва із заявою про зняття арешту з військового пенсійного рахунку у філії головного управління Ощадбанку по м. Києву та Київській області № 10026/084.

В матеріалах справи, наявна копія розписки від 27.09.2007, яка видана ОСОБА_5 про підтвердження, що ТОВ «Банк Фамільний» в особі директора ОСОБА_1 , гол. бухг. Плиско В.А. , касира Шайсламової Т.В. прийняли 1200000,00 грн для подальшого погашення по кредитам співробітників.

Згідно довідки Пенсійного фонду України № 1058 від 13.03.2018, ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в м. Києві та за період з 01.06.2017 по 31.03.2018 його пенсія складає 37680,80 грн, а залишок боргу становить 574368,78 грн, залишок по виконавчому збору становить 57331,38 грн.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 1167 ЦК України, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до змісту статті 115 ЦПК України, висновок експерта з питань права не є доказом, а має лише допоміжний (консультативний) характер. Тому суд, оцінюючи висновок експерта з питань права, може не приймати його до уваги без вмотивування відхилення останнього.

Суд приходить до висновку, що зазначені позивачем матеріальні збитки не підлягають стягненню внаслідок віднесення їх до «кредитних ризиків, що притаманні банківській діяльності», оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більше аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначає, що протягом 16 років його переслідування працівниками ПАТ «Банк Фамільний», погроз фізичною розправою, фабрикування відповідачем кримінального провадження, якою не встановлено вини ОСОБА_1 , - значно погіршилось здоров`я ОСОБА_1 та його дружини. ОСОБА_1 втратив джерела до існування як військовий пенсіонер, крім того втратив коло друзів та нормальні родинні зв`язки. ОСОБА_1 був позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм майном, на яке було накладено арешт ПАТ «Банк Фамільний».

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України /п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» (далі постанови Пленуму ВСУ) моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з незаконними діями та притягнення до кримінальної відповідальності.

Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються у розмірі спів мірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством України за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України на момент відшкодування. Розмір мінімальної заробітної плати на 2024 рік становить 7100 грн.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВСУ у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Зважаючи на ці обставини суд, приходить до висновку, що спричинену позивачу моральну шкоду слід визначити у такій кратності розмірів мінімальної заробітної плати, за період з 07.11.2008 (постанова про порушення кримінальної справи) і до моменту закриття кримінального провадження № 0000969 внесеного до ЄРДР 25.09.2013 проти ОСОБА_1. судом 20.11.2023, ОСОБА_1 перебував під слідством та судом, 180 місяців та 13 днів.

Таким чином, розмір відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди становить 1281076,67 грн (7100 х 180 х = 1278000,00 + 7100/30*13 = 1281076,67 грн), де 180 - кількість повних місяців перебування під слідством та судом, 13 - кількість календарних днів перебування під слідством та судом, 7100 - розмір мінімальної заробітної плати, встановлений на момент складення експертного висновку.

Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з ст. 44 Бюджетного кодексу України державний бюджет України виконується за розписом, який затверджується Міністром фінансів України відповідно до бюджетних призначень у місячний строк з дня прийняття закону про Державний бюджет України. Міністерство фінансів України протягом бюджетного періоду забезпечує відповідність розпису Державного бюджету України встановленим бюджетним призначенням, а також відповідність розподілу бюджетних асигнувань головним розпорядникам бюджетних коштів за загальним фондом державного бюджету за визначеними цим розписом періодами року відповідному прогнозу надходжень загального фонду державного бюджету протягом бюджетного періоду.

Зважаючи на викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ПАТ «Банк Фамільний» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1281076,67 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 371,24 грн. (1281076,67 грн/52767783,30 грн х 15291,40 грн).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про відшкодування шкоди завданої незаконними діями-задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний»(03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 26-А, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 1281076 (один мільйон двісті вісімдесят одна тисяча сімдесят шість) грн 67 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний»(03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 26-А, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 371 (триста сімдесят одна) грн 24 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Мазур