Провадження №: 8/336/12/2024
УХВАЛА

про відмову у перегляді заочного рішення

25 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючої судді Звєздової Н.С., при секретарі Іванченко О.С., відповідачки ОСОБА_1 , представника адвоката Аворник Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року (справа №336/427/16, провадження №2/336/4/2020) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток у домоволодінні на фактичні та розподіл земельної ділянки згідно його фактичного користування, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку і господарських споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою (т.с. 5 а.с. 2-10), в якій просила в порядку перегляду справи за нововиявленими обставинами скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року (провадження №2/336/4/2020) та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, як позивача, про приведення розміру ідеальних часток співвласників нерухомого майна по АДРЕСА_1 у відповідність до фактичного розміру їхніх часток.

В обґрунтування заяви зазначила, що у листопаді минулого року їй стало відомо про існування дозволу виконкому № НОМЕР_1 від травня 1979 року, виданого ОСОБА_4 (бабці заявниці) про оформлення самовільного будівництва: літньої кухні 4,0х4,5 кв.м та жилу прибудову 3,95х6,12 м, а також Розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 28.11.2003 №2440 про оформлення ОСОБА_5 документів на господарську будівлю та переобладнання в спірному житловому будинку. Про вказані документи ані їй, ані суду під час розгляду справи відомо не було.

Ухвалою суду від 01.02.2024 подана заява була залишена без руху, ОСОБА_2 надано строк п`ять днів з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, у разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2024 року (т.с. 5 а.с. 43-45) заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами у цій справі визнано неподаною та повернуто заявниці.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25.03.2024 (т.5 а.с. 81-84) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково: ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2024 року у цій справі скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. (т.5 а.с.81-84)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2024 відмовлено у відкритті провадження по вище вказаній справі. (т.5 а.с.89-91)

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено: ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2024 року у цій справі скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. (т.5 а.с.122-124)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. (т.5 а.с. 145)

24.07.2024 в судовому засіданні суд задовольнив клопотання представника відповідачів - адвоката Аворник Л.В. та відклав судовий розгляд, обов`язавши заявницю ОСОБА_2 направити заяву про перегляд заочного рішення представнику відповідачів адвокату Аворник Л.В. для надання письмових заперечень. Заявниця ОСОБА_2 та її представник адвокат Мироненко О.П. не заперечували щодо відкладення розгляду справи.

20.09.2024 від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, згідно яких просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2020 без змін.

В судове засідання ані заявниця ОСОБА_2 , ані її представник адвокат Мироненко О.П. не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча повідомлялися належним чином, а саме суддею в судовому засіданні була узгоджена дата наступного судового засіданні з адвокатами. Окрім того, згідно матеріалів справи (т.5 а.с.178) адвокат Мироненко О.П. ознайомлювався з матеріалами справи, про що наявний його підпис.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат Аворник Л.В. просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2020 без змін з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника та просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про перегляд заочного рішення, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2020 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про приведення у відповідність до фактичного розміру часток в праві спільної часткової власності на нерухоме майно залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01.08.2022 касаційну скаргу адвоката Щеголя С.К. як представника ОСОБА_2 , на постанову Запорізького апеляційного суду від 21.12.2021 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про приведення у відповідність до фактичного розміру часток в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, встановлення меж користування земельною ділянкою повернуто заявнику.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявниця ОСОБА_2 посилається на той факт, що у листопаді минулого року їй стало відомо про існування Дозволу виконкому №112 від травня 1979 року, виданого ОСОБА_4 (бабці заявниці) про оформлення самовільного будівництва: літньої кухні 4,0х4,5 кв.м та жилу прибудову 3,95х6,12 м, а також Розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 28.11.2003 №2440 про оформлення ОСОБА_5 документів на господарську будівлю та переобладнання в спірному житловому будинку. Про вказані документи ані їй, ані суду під час розгляду справи відомо не було.

Суд наголошує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Так, положеннями ч.2 ст.423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2002 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня2021 року у справі№9901/819/18, провадження № 11-430заі20).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Таким чином, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилалася на те, що підставою для скасування рішення суду від 02.12.2020 є те, що на момент розгляду справи № 336/427/16-ц їй не було відомо про існування Дозволу на оформлення самочинного будівництва «05.1979» №112 та Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №2440р від 28.11.2003, про які їй стало відомо лише у листопаді 2023 року.

У зв`язку із чим, заявниця звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із позовом до районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про усунення перешкод в здійсненні права власності. В позовній заяві ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним та скасувати рішення від 21.12.1992 №471/12 та від 21.07.1992 №21/12 виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів про зміну ідеальних часток на будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2024 (справа №336/8237/23, провадження №2/336/387/2024) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району, Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом: визнання недійсними і скасування рішень від 21.12.1992 року № 471/12 та від 21.07.1992 року № 21/12 виконавчого комітету Шевченківської районної Ради народних депутатів про зміну ідеальних часток на будинок АДРЕСА_1 ; заборони відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 чинити їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нею часткою житлової будівлі по АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, для чого прибрати арку з виноградною лозою на відстань, передбачену відповідними нормами, та демонтувати мережі водоводу і електропостачання, проведені по частині стіни і даху належної їй оселі відмовлено в повному обсязі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2024 року по цій справі залишено без змін.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що заявниця ОСОБА_2 посилається на докази, а саме на рішення від 21.07.1992 №21/12 та на рішення від 21.12.1991 №471/12 Виконавчого комітету Шевченківської ради народних депутатів, які вже були предметом дослідження в межах іншої справи.

Щодо посилання заявниці в заяві про перегляд заочного рішення на той факт, що вона не знала про існування Дозволу на оформлення самочинного будівництва «05.1979» №112 та Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №2440р від 28.11.2003, то суд наголошує, що заявницею жодним чином не обґрунтовано та не надано доказів, чому ця обставина є нововиявленною та яким чином вона може вплинути на рішення суду.

Суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_2 не згодна з оцінкою доказів, які були надані судом першої інстанції під час постановлення рішення.

Частиною четвертою статті 423 ЦПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, той факт, що обставини, на які заявниця ОСОБА_2 посилається в заяві про перегляд заочного рішення, не є нововиявленими, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд заявочного рішення за нововиявленими обставинами та скасування рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2020 року (справа №336/427/16, провадження №2/336/4/2020) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток у домоволодінні на фактичні та розподіл земельної ділянки згідно його фактичного користування, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку і господарських споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись статтями 258-261, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2020 року (справа №336/427/16, провадження №2/336/4/2020) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток у домоволодінні на фактичні та розподіл земельної ділянки згідно його фактичного користування, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку і господарських споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.С. Звєздова