Справа № 367/8945/19
Провадження №2/367/491/2024
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі помічника судді Резняк Н.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки в м.Ірпені, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 27.11.2019 по справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки в м.Ірпені відкрито загальне позове провадження. Згідно прохальної частини позову, позивачі просять визнати за ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки площами 1,144 сот та 1,45 сот, кадастровий номер :01:174:7387, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 09, на якій розташовані будинки площею кв.м 81,8 кв.м, 80,9 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційні номера об?єкту нерухомого майна 109, які на праві приватної власності належать ОСОБА_8 . Визнати за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 1, 144 сот, кадастровий номер :01:174:7387, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 09, на якій розташований будинок площею 81,2 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційні номера об?єкту нерухомого майна 109, який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 1,145 сот кадастровий номер :01:174:7387, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 09, на якій розташований будинок площею 82,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 109, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 1,978 сот, кадастровий номер :01:174:7387, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 09, на якій розташований будинок площею 80,3 кв.м, адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 109, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1,134 сот земельної ділянки, кадастровий номер :01:174:7387, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 09, на якій розташований будинок площею 83,3 кв.м, адреса: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 109, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 . Судові витрати стягнути з Відповідача.

Ухвалою суду від 11.03.2021 прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В. справу № 367/8945/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки в м.Ірпені та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05.07.2021 призначено по справі № 367/8945/19 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи відповідає будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам житловий будинок 141,5 кв. м, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_7 , кадастровий номер :01:174:7387, в якому технічному стані перебувають конструктивні елементи житлового будинку. Чи відповідає збудований житловий будинок 141,5 кв. м, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_7 , кадастровий номер :01:174:7387 умовам договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), а саме: п. 6.7 та Додатках № 1,2,3. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.12.2022 відновлено провадження у даній справі, оскільки 12.12.2022 до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 17.01.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2024 року на 12.00 год.

Крім того, згідно матеріалів справи, представник ОСОБА_3 адвокат Севастьянова О.В. 10.06.2024 з матеріалами справи ознайомлювалась, про що міститься відповідна розписка.

Суд також зазначає про те, що 14.01.2020 від позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 надходила заява про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримують. 23.01.2020 від позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надходила заява про розгляд справи у їх відсутність. Від позивача ОСОБА_3 будь яких заяв про розгляд справи у його відсуність та підтримання позовних вимог до суду не надходило.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розгляд справи суддею Мерзлим Л.В. відповідно до ухвали суду від 11.03.2021 про прийняття справи до провадження, починався з проведення підготовчого судового засідання, крім того, в межах справи проводилась експертиза, висновок якої надходив до суду. Заяв від позивачів про розгляд справи у їх відсутність головуючому судді Мерзлому Л.В. не надходило. В підготовчому провадженні та в процесі судового розгляду справи позивачі чи їх представники участі не приймали, пояснення суду не надавались, в тому числі, щодо висновку проведеної експертизи.

Будь яких інших клопотань від позивачів чи представників позивачів до суду після прийняття справи до провадження судді Мерзлого Л.В. не надходило.

Так, у судове засідання, призначене на 11.03.2024 позивачі не з`явились (представник відповідача адвокат Романенко Г.М. прибула в судове засідання 11.03.2024), 22.04.2024 позивачі в судове засідання не з`явились (представник відповідача адвокат Романенко Г.М. прибула в судове засідання 22.04.2024).

Ухвалою суду від 22.04.2024 визнано обов`язковою явку позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання.

Так, у зазначеній вище ухвалі суд наголошував на тому, що до суду від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надходили заяви про розгляд справи у їх відсутність попередньому складу суду на стадії підготовчого провадження. Проте, аналізуючи матеріали справи, враховуючи те, що особиста явка позивачів має істотне значення для розгляду справи по суті, для дачі особистих пояснень по справі та з`ясування обставин, суд прийшов до висновку, що явку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання слід визнати обов`язковою.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_7 копію вказаної ухвали отримала 30.04.2024; ОСОБА_3 копію вказаної ухвали отримав 30.04.2024; ОСОБА_4 копію вказаної ухвали отримала 06.05.2024; ОСОБА_6 копію вказаної ухвали отримала 02.05.2024; ОСОБА_5 копію ухвали не отримав, поштове відправлення повернулося до суду за закінченням терміну зберігання.

В судові засідання, призначені на 17.06.2024, 15.07.2024, 04.09.2024 та 25.09.2024 позивачі не з`явились, про розгляд справи повідомлені, заяв від позивачів чи представника позивача адвоката Севастьянової О.В. про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Романенко Г.М. просила залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, наголошувала на тому, що позивач ОСОБА_3 справою не цікавиться, участі в судових засіданнях не приймає. Крім того, просила стягнути на користь відповідача понесені останньою судові витрати.

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У даному випадку, суд, аналізуючи матеріали справи, прийшов до висновку про те, що особиста явка позивачів має істотне значення для розгляду справи по суті, для дачі особистих пояснень по справі та з`ясування обставин та визнав явку позивачів по справі в судове засідання обов`язковою. На дану ухвалу позивачі та представник позивача не відреагували.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Постанова ВП ВС від 12.01.2023 № 9901/278/21 (11-126заі22).

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Натомість, позивачі, будучи повідомленими про дати судових засідань, про визнання явки позивачів в судове засідання обов`язковою, не вчинили дій, направлених на сприяння здійснення правосуддя. Суд розцінює такі дії як втрату зацікавленості в кінцевому результаті розгляду справи. Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.04.2022 у справі №9901/128/21 зауважила, що саме позивач як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений у тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду.

Також слід зазначити, що Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 28 жовтня 2021року у справі №465/6555/16-ц наголосив, що повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Системний аналіз вказаної норми процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

У зв`язку із наведеним вище, враховуючи, що позивачі повторно не з`явились у судове засідання, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, враховуючи, що явка позивачів в судове засідання визнавалась судом обов`язковою, суд приходить до висновку про те, що поданий позов підлягає залишенню без розгляду.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, згідно матеріалів справи, 11.11.2020 між адвокатським об`єднанням «Чудовський і партнери» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_1 адвокатом Романенко Г.М. надано: Опис виконаних робіт із зазначенням виду наданих послуг та їх вартості, в тому числі, участь у судових засіданнях, на загальну суму 21500,00 грн; квитанції про направлення поштових відправлень позивачам на загальну суму 916,20 грн, квитанцію про сплату вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи на суму 17161,00 грн; квитанції на підтвердження послуг з друку та ксерокопіювання на загальну суму 610,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про відшкодування судових витрат по справі № 367/8945/19 та вважає за можливе стягнути солідарно з позивачів на користь відповідача судові витрати на загальну суму 40187,20 грн (21500,00 грн+1716,00 грн+916,20 грн+610,00 грн), оскільки такі витрати є співмірними та доведеними належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 142, 257, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки в м.Ірпені, - залишити без розгляду.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , судові витрати в загальному розмірі 40187,20 грн.

Одночасно суд роз`яснює, що особа, заяву якої було залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Л.В. Мерзлий