Справа № 367/2704/24
Провадження №2/367/3470/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення нею повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2023 року по справі №367/5749/23

шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з нею та вона займається її вихованням, матеріально утримує.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому позивач змушена звернутися із даним позовом до суду.

24 травня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки він має зобов`язання щодо сплати перед двома іншими неповнолітніми доньками, а тому розмір стягнення з нього аліментів не повинен перевищувати 1/6 частки доходу і не більше 50 % від його доходу.

14 травня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що згідно із копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2023 року по справі №367/5749/23 розірвано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02 січня 2020 року Кам`янець Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що 14 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 876 Святошинський районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2018року по справі № 367/4432/18 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року по справі 753/18111/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2019 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2023 року у справі № 367/6481/23 позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав задоволено та позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами той факт, що виконавчі провадження щодо примусового виконання рішень зі стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей відкриті, а отже посилання відповідача на те, що відповідно до частини третьої загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків, є безпідставним, оскільки дана норма стосується саме примусового виконання судових рішень.

Крім того, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому відповідачем не доведено, чому розмір аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути меншим, ніж стягнуті з відповідача аліменти на утримання двох інших дітей.

Також, суд зазначає, що необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд вважає правильним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позову до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4,12,81,247,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук