25.09.2024 Єдиний унікальний № 371/760/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/760/24

Провадження № 2/371/470/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

секретаря судових засідань Петренко В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» Шпиля Віктора Васильовича про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Миронівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Миронівське громадське харчування» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 березня 2024 року Миронівський районний суд Київської області ухвалив рішення у справі ЄУН 371/1555/23 за її позовом до ТОВ «Миронівське громадське харчування», яким визнав незаконним її звільнення з посади кухара у зазначеному товаристві. Суд вирішив визнати незаконним та скасувати наказ директора товариства № 16/а від 17 травня 2023 року про звільнення з роботи працівників шкільних їдалень в частині її звільнення з роботи, поновити її на посаді кухара з 10 червня 2023 року та стягнути з товариства заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану щорічну відпустку та додаткову відпустку на дитину, моральну шкоду.

29 березня 2024 року відповідач видав наказ № 1 про скасування наказу № 16а від 17 травня 2023 року в частині її звільнення з посади кухара та поновлення її на вказаній посаді з 10 червня 2023 року, проте для реального поновлення на роботі вона була вимушена вживати додаткових дій з примусового виконання рішення суду.

22 квітня 2024 року при примусовому виконанні рішення суду від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23 державним виконавцем було складено акт про поновлення її на роботі.

Втім відповідач фактично не поновив її на посаді та не виконав рішення суду, оскільки відразу по поновленні її було повідомлено про звільнення з посади за частиною 4 статті 40 КЗпП України (прогул без поважних причин), про що на підставі наказу ТОВ «Миронівське громадське харчування» № 2 від 24 квітня 2024 року буде внесений відповідний запис до її трудової книжки.

Внаслідок пережитого стресу, спричиненого несправедливим ставленням до неї, вона втратила свідомість та потрапила до Козинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, де проходила амбулаторне (стаціонарне) лікування з 23 квітня 2024 року до 02 травня 2024 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба.

Вказала, що в її діях відсутній прогул без поважних причин, оскільки вона зверталася з позовом про поновлення на роботі, бажала продовжувати працювати у відповідача. Відповідач порушив порядок звільнення та всупереч положенням статті 149 та частини 4 статті 40 КЗпП України не ознайомив її з актами відсутності на роботі, не відібрав письмові пояснення про причини відсутності, не провів службового розслідування, не з?ясував причини відсутності на робочому місці, не повідомив її, що такі дії вважає прогулом без поважних причин, не вжив інших дій для врегулювання ситуації.

В наказі про звільнення відповідач не обґрунтував необхідності застосування саме такого, а не будь якого іншого виду стягнення, не врахував попередню її поведінку, ставлення до роботи та належним чином не встановив її вину у вчиненні дисциплінарного правопорушення.

Вважає, що відповідач, не мав наміру та бажання реально виконувати рішення суду та допускати її до роботи, мав на меті з будь-яких причин звільнити її та повторно незаконно звільнив її з посади з необ?єктивних причин, чим порушив її право на працю.

Також вказала, що з відповідача підлягає стягненню на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 24 квітня 2024 року до дня ухвалення судом рішення про поновлення її на роботі з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 288,58 грн, який був встановлений у рішенні Миронівського районного суду від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23.

Крім того, зазначила, що внаслідок повторного порушення відповідачем її трудових прав вона зазнала моральної шкоди. Вказала, що, на її думку, грошова компенсація моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн відповідатиме засадам розумності і справедливості та буде співмірним відшкодуванням з урахуванням обсягу відповідальності відповідача.

Посилаючись на приписи статей 43, 55 Конституції України, пункту 4 частини 1 статті 40, статей 139, 147, 149, 235, 237-1 КЗпП України, частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, статті 23, 1167 ЦК України, просила визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Миронівське громадське харчування» № 2 від 24 квітня 2024 року, поновити її на посаді кухара ТОВ «Миронівське громадське харчування» з 24 квітня 2024 року, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2024 року до дня поновлення на посаді, 30000,00 грн моральної шкоди та судові витрати.

Справа перебуває на стадії розгляду справи по суті, у справі на 25 версеня 2024 року призначено судове засідання.

В судове засідання з?явилася позивач ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи представник позивача та відповідач повідомлені належно. Директор ТОВ «Миронівське громадське харчування» 29 серпня 2024 року подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника відповідача.

Позивач не заперечила проти розгляду справи за відсутності її представника адвоката Клапчука Ф.П.

29 серпня 2024 року директор ТОВ «Миронівське громадське харчування» подав клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтував тими обставинами, що на рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23, яким задоволено частково позов ОСОБА_1 , ТОВ «Миронівське громадське харчування» подано апеляційну скаргу. Київський апеляційний суд 15 серпня 2024 року відкрив апеляційне провадження, а відтак оспорюване рішення не набрало законної сили.

Посилаючись на приписи пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, просив зупинити провадження у справі до розгляду Київським апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23.

В судовому засіданні позивач заперечила проти задоволення заявленого клопотання про зупинення провадження у справі. Вказала, що вказані справи не є пов`язаними.

Щодо поданого клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з положеннями пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов?язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростовані рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у вказаній справі має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що суд зобов?язаний або ж вправі зупинити провадження у справі у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду або ж існують об?єктивні підстави, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення, при цьому зупинення провадження у справі може мати місце до вирішення спору по суті.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Предметом позову є спір про визнання протиправним та скасування наказу ТОВ «Миронівське громадське харчування» № 2 від 24 квітня 2024 року про звільнення позивача за прогул без поважних причин, поновлення її на посаді кухара ТОВ «Миронівське громадське харчування» з 24 квітня 2024 року, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23, яким її поновлено на посаді кухара з 10 червня 2023 року в ТОВ «Миронівське громадське харчування», та на ті обставини, що відповідач не виконав рішення суду, фактично не поновив її на посаді, оскільки відразу по поновленні її було повідомлено про звільнення з посади за частиною 4 статті 40 КЗпП України (прогул без поважних причин).

Суд встановив, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23 позивача з 10 червня 2023 року поновлено на посаді кухара ТОВ «Миронівське громадське харчування». В частині поновлення на роботі допущено негайне виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/121034944) Київський апеляційний суд ухвалою від 15 серпня 2024 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Миронівське громадське харчування» у справі ЄУН 371/1555/23 (номер провадження у суді апеляційної інстанції 22-ц/824/13479/2024). Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року розгляд апеляційної скарги призначено на 30 жовтня 2024 року на 16-00 год (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/121535690).

З огляду на предмет спору, обґрунтування його підстав позивачем, суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Підставою для виникнення між сторонами спірних правовідносин є поновлення позивача на роботі згідно з судовим рішенням у справі ЄУН 371/1555/23. Проте вказане судове рішення не набрало законної сили і переглядається в апеляційному порядку. За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд може вирішити питання, що стосуються підстав, заявлених у справі ЄУН 371/760/24 вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд враховує, що у випадку задоволення апеляційної скарги за результатами розгляду апеляційної скарги у справі ЄУН 371/1555/23 та встановлення законності звільнення позивача, можуть бути анульовані всі правові наслідки ухваленого Миронівським районним судом Київської області 21 березня 2024 року рішення у вказаній справі, як то поновлення позивача на роботі і, як наслідок, - її подальшого звільнення. Позаяк чинність наказу про поновлення на роботі працівника у випадку скасування судового рішення, яке стало підставою для його видання, припиняється з дати його видання, і трудові відносини, що були укладені відповідно до цього наказу, вважаються такими, що не відбулися.

Також суд враховує, що відповідно до приписів частини 2 статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Позивач заявила вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому вказала, що для визначення його розміру необхідно брати розмір середньоденної заробітної плати, встановлений у рішенні Миронівського районного суду Київської області 21 березня 2024 року у справі ЄУН 371/1555/23 (288,58 грн), яке, посилаючись на правила частини 4 статті 82 ЦПК України, вважає преюдиційним.

Відтак, за результатами розгляду справи ЄУН 371/1555/23 можуть бути вирішені питання наявності чи відсутності певних фактів, від яких залежить вирішення цієї справи, а також підстав, заявлених у справі вимог. Факти, установлені в справі ЄУН 371/1555/23, будуть мати преюдиційне значення для справи, в якій подане клопотання про зупинення провадження.

Пунктом 5 частини 1 статті 253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 273 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» Шпиля Віктора Васильовича про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, прийнятим за наслідками апеляційного перегляду у справі ЄУН 371/1555/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, стянення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення з робботи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Суддя Л.О.Капшук