Справа № 635/6132/23
Провадження 2/635/616/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Устіч О.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним видачу свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації видачі свідоцтва, скасування реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просив

-визнати незаконним видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ;

-скасувати в Спадковому реєстрі реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/3 частини квартири розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі реєстрації права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину 30.05.2016р реєстровий № 1-457, виданого нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Ольховською Лідією Миколаївною, ОСОБА_2 заволоділа 1/3 частиною квартири розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі договору дарування частини квартири від 17 травня 2000 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. Зазначеним договором дарування від 17.05.2000, мати позивача ОСОБА_2 та бабуся позивача ОСОБА_3 подарували частки квартири ОСОБА_1 . Тобто, на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не була власником частки, яку успадкувала ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2023 р. позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2023 р. провадження у справі відкрито.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.01.2024 витребувано докази.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.01.2024 виправлено описку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.03.2024 витребувано докази

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.06.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви про розгляд спарив без їх участі, відповідач позовні вимоги визнала.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до копії дублікату свідоцтва про право власності від 03.12.1999, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

За договором дарування від 17.05.2000 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували ОСОБА_4 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В.

13.05.2016 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво видано державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55527312 від 04.12.2020, державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Валєєвою А.О. відмовлено ОСОБА_1 в державній реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою відмови слугувала та обставина, що 1/3 частка зазначеної квартири зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.05.2016.

Реєстрацію 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2023.

Відповідно до інформації виробничого-комерційного підприємства «Служба замовника» від 28.03.2024 вих.№159, згідно архівних реєстраційних матеріалів КП «ХРБТ» станом на 31.12.2012р. власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано наступним чином:

-на праві спільної сумісної власності за гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_3 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, б/н., від 03.11.1999р., видане Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Дублікат виданий відділом приватизації «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 19.05.2004р., б/н. Про що зроблено запис в реєстрову книгу 54 під реєстровим номером 7850/19, дата реєстрації 19.05.2004р. Інформація щодо договору дарування 2/3 частин квартири, посвідченого ОСОБА_7 приватним нотаріусом ХРНО від 17.05.2000р., в матеріалах архівної справи та в реєстровій книзі за вищевказаною адресою відсутня.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як роз`яснено у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Під час розгляду справи було встановлено, що державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. видано свідоцтво про права на спадщину за законом ОСОБА_2 , однак нотаріусом не було встановлено, що 1/3 частки спірної квартири належної спадкодавцю, вибула з її власності на підставі договору дарування від 17.05.2000, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. та не входило до спадкової маси.

Суд ураховує, що особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, яке за своєю правовою природою не є правочином.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 року № 916/780/18 свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі.

На думку суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що видачею оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 були порушені його права.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (провадження N 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц (провадження N 14-338цс18) та інших звернуто увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно з п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Отже, саме свідоцтво про право на спадщину є правовою підставою для набуття права власності та здійснення державної реєстрації права власності, тобто є правовстановлюючим документом, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне виходити з принципу «jura novit curia» - «суд знає закони» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19) та інші), а тому належним способом захисту прав позивача, у даному випадку, є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, що буде достатнім для подальшого скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/3 частини спірної квартири, тому в задоволенні інших позовних вимог, які є похідними, слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним видачу свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації видачі свідоцтва, скасування реєстрації права власності-задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане держаним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. 30.05.2016, ОСОБА_2 , на 1/3 (одну третю) частку квартири, належну ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , спадкова справа №471/2016; зареєстровано в реєстрі за №1-457.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 26.09.2024.

Суддя Д.М. Савченко