Дата документу 19.09.2024Справа № 554/9022/24
Провадження № 2/554/5200/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці після набрання чинності рішенням суду для подання до Другої полтавської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, як відкрилася після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Полтава.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Полтаві помер дядько позивачки ОСОБА_1 (рідний брат її мами ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, зареєстрований з реєстровим №3-596 на племінника ОСОБА_2 . 22.02.2022 року Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №38/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 (рідний брат позивачки ОСОБА_1 ) за заповітом, який посвідчений Першою полтавською державною нотаріальною конторою 30.01.1991 року за реєстровим №3-596 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інших заяв станом на 22.02.2022 року про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Зазначає, що ОСОБА_1 у період з 03.09.2021 року по 03.03.2022 року до нотаріуса не зверталась, оскільки їй було відомо про те, що 30.01.1991 року ОСОБА_3 , 1932 року народження, склав заповіт на брата ОСОБА_2 , який 22.02.2022 року звернувся до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори. Між тим, ні її брат ОСОБА_2 , ні державний нотаріус не повідомляли ОСОБА_1 про те, що на її ім`я ОСОБА_3 складався заповіт.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача та відповідача ОСОБА_4 померла.

В липні 2024 року, перебираючи її речі та документи, ОСОБА_1 знайшла заповіт, складений ОСОБА_3 на її ім`я 26.01.2017 року та зареєстрованого в реєстрі №8. Згідно заповіту, ОСОБА_3 зробив таке розпорядження: усе належне йому майно, де б воно не було, та з чого б не складалося, на яке він матиме право по закону, та усе, що належатиме йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 .

Дізнавшись про те, що вона являється спадкоємцем за заповітом, ОСОБА_1 , звернулася з заявою до Другої полтавської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, проте листом від 26.07.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що її необізнаність про наявність заповіту, який був зроблений на її ім`я, зокрема не повідомлення її про наявність такого заповіту нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори після заведення нею спадкової справи №38/2022, а також зайнятість постійним доглядом матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за станом здоров`я з 01.08.2019 року потребувала постійного стороннього догляду, є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 28.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження та розпочати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Відповідач подав до суду заяву про визнаня позову, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.29).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Салашний М.О. до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає у повному обсязі.

Суд, у відповідності до вимог ст.211 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_1 (рідний брат її мами ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

26.01.2017 року дядько склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Корбою Л.О., зареєстрованого в реєстрі №8, згідно якого ОСОБА_3 заповів усе належне йому майно, де б воно не було, та з чого не складалося, на яке він матиме право за законом, та усе те, що належатиме йому на день смерті - ОСОБА_1 (а.с.11).

22.02.2022 року заведено спадкову справу № 38/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 за заповітом, який посвідчено Першою полтавською державною нотаріальною конторою 30.01.1991 року з реєстровим №3-596 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

26.07.2024 року державний нотаріус Другої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 пропущений термін для прийняття спадщини (а.с.12).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом. Після смерті ОСОБА_3 , спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_2 , інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики.

Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з причин необізнаності про наявність заповіту, складеного на її ім`я.

Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій та не має стати причиною усунення її від права спадкування, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Отже, проаналізувавши встановлені обставини по справі, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.12,16,1270,1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька позивача ОСОБА_3 терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

третя особа: Друга полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 36021, м.Полтава, вул.Грабчака,2.

Суддя А.М.Чуванова