Справа № 211/3175/24
Провадження № 2/211/1869/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколенко Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання, -

встановив:

позивач Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за навчання у розмірі 27 745,63 грн., а також інфляційні втрати в сумі 13 761,63 грн. та 3% річних в сумі 3 402,01 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Університетом та ОСОБА_1 (Замовником), як законним представником ОСОБА_2 (Одержувач), укладено Договір №82 від 15.09.2020 про надання освітніх послуг. Відповідно до Договору Університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника надати Одержувачу освітні послуги, а замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених Договором. Загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 58 550,00 грн. Замовник вносить плату щосеместрово. Датою виконання Замовником обов`язків щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу є дата зарахування коштів на рахунок Виконавця, що підтверджується банківською/казначейською випискою. Університетом за Договором освітня послуга була надана Одержувачу, однак Замовником порушено умови Договору та не оплачено за навчання. Наказом в.о. ректора Університету від 31.01.2023 №20-с ОСОБА_2 відраховано з Університету за невиконання умов договору про надання освітніх послуг. Позивачем на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення від 28.12.2023 №01.01-17/571 щодо наявності боргу за навчання у розмірі 27 745,63 грн. з рекомендацією термінового погашення боргу. Однак, відповідь не надано та борг не сплачено станом на квітень місяць 2024 року. Станом на 29.04.2024 загальна сума заборгованості за Договором про надання освітніх послуг становить 27 745,63 грн. Крім того, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 13 761,63 грн., та 3% річних в сумі 3 402,01 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористалася своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 15.09.2020 між Донецьким національним університетом економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського та ОСОБА_1 (Замовником), як законним представником ОСОБА_2 (Одержувач), укладено Договір №82 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою (а.с. 13, 14).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що предметом договору є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме, підготовка фахівця з вищою освітою.

Згідно із п. 2.2 Договору виконавець має право вимагати від замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором.

Із витягу з наказу №259-с від 11.09.2020 про зарахування на навчання вбачається, що ОСОБА_2 зараховано з 15.09.2020 студентом 1 курсу заочної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 241 Готельно-ресторанна справа (а.с. 10).

Згідно витягу з наказу №20-с про відрахування здобувача вищої освіти за невиконання умов договору про надання освітніх послуг від 31.01.2023 відраховано з Університету ОСОБА_2 , здобувача вищої освіти 3 курсу ступеня вищої освіти «бакалавр» освітньої програми «Готельно-ресторанна справа» спеціальності 241 «Готельно-ресторанна справа», заочної форми здобуття вищої освіти, навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, 31.01.2023 за невиконання умов договору про надання освітніх послуг (а.с. 15).

Позивачем на адресу відповідача 28.12.2023 було направлено повідомлення щодо наявності боргу за навчання в сумі 27 745,63 грн. (а.с. 17). Однак, відповідач обов`язок зі сплати відповідних коштів не виконала.

Згідно наданого позивачем розрахунку (акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.09.2020-29.04.2024) відповідач має заборгованість перед позивачем за навчання у розмірі 27 745,63 грн. (а.с. 16).

Відповідно до норм статей 11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 6, 627, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Нормою статті 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, відповідно до норми статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

З огляду на викладене вище, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 у повному обсязі не виконані умови Договору №82 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 15.09.2020 щодо сплати у передбачені договором строки та розмірі вартості навчання за спеціальністю «241 Готельно-ресторанна справа» Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 27 745,63 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 13 761,63 грн. та 3% річних у розмірі 3 402,01 грн. З огляду на те, що відповідач зобов`язання, покладені на неї договором, не виконує, то з останньої підлягають стягненню заявлений позивачем розмір інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, встановивши, що між сторонами існує спір з приводу наявності і розміру заборгованості за договором про надання освітніх послуг, та враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при вивченні матеріалів справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач при поданні позову до суду сплатив судовий збір у сумі 3 028,00 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача вказану судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, , заборгованість за навчання у сумі 27 745 (двадцять сім тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 63 копійки, інфляційні втрати в сумі 13 761 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня 63 копійки, 3% річних у сумі 3 402 (три тисячі чотириста дві) гривні 01 копійка та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 вересня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко