Провадження № 2/161/508/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2024 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожним зокрема, право власності:
-На частину квартири АДРЕСА_1 ;
11 квітня 2024 року позивач подав до суду заяву про усунення технічної помилки в тексті позову. Просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожним зокрема, право власності:
-На частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 30,2 кв. м., загальна площа 38,4 кв.м.;
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач та її представник, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, від них до суду не надходило відзиву на позовну заяву, однак кожним зокрема подано заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача частково заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених в запереченнях на заяву про усунення технічної помилки в тексті позову.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:
1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;
2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;
3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;
4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";
5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
05 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є сторонами по справі, було зареєстровано шлюб.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Караганда, Республіка Казахстан, та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Журавлине Старовижівського району Волинської області, зареєстрований 05 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2023 розірвано (а.с. 9).

29 жовтня 2009 року, під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, відповідачем ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 13).

Також судом встановлено, що 29 жовтня 2009 року, під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, відповідачем ОСОБА_2 було придбано земельну ділянку площею 0,0291 га, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :11:177:0009.

При цьому, 29 жовтня 2009 року ОСОБА_1 надав нотаріально посвідчену згоду на купівлю його дружиною, ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 та земельної ділянки за вказаною адресою.

Внаслідок чого, квартира АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0,0291 га, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :11:177:0009 є спільною сумісною подружжя, та в рівних частках належить сторонам по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

При цьому, судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача на заяву про усунення технічної помилки в тексті позову.

Оскільки суд звертає увагу сторони відповідача, що надмірний формалізм, як і надмірна гнучкість, є такими, що заважають справедливому розгляду справи.

Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес, та не призводити до повторних звернень до суду, відповідно до принципу «Один спір - один процес».

В суду відсутні будь-яки сумніви, що земельна ділянка «по АДРЕСА_2 , площею житловою площею 30,2 кв. м., загальна площа 38,4 кв.м. кадастровий номер :11:1777:0009» та земельна ділянка «площею 0,0291 га, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :11:177:0009» є тотожним нерухомим майном.

І приймаючи до уваги первинний зміст позовної заяви та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що шляхом подання відповідної заяви, позивачем ОСОБА_1 було дійсно виключно усунуто технічну помилку в тексті позовної заяви. Однак, не змінено предмет позову, як про це зазначає представник відповідача.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 376,00 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. При цьому, позивач ОСОБА_1 просив суд судові витрати покласти на сторони в рівних долях (а.с. 4). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, а саме в сумі 1 688,00 гривень.

Керуючись ст. 56, 57, 60 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , право приватної власності на:

-частку квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 30,2 кв. м., загальна площа 38,4 кв.м;

-частку земельної ділянки площею 0,0291 га, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :11:177:0009.

Визнати за ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , право приватної власності на:

-частку квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 30,2 кв. м., загальна площа 38,4 кв.м;

-частку земельної ділянки площею 0,0291 га, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :11:177:0009.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 688,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко