Справа № 157/821/24
Провадження №2/157/306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики від 09 липня 2016 року та трьох процентів річних у сумі 113 282 євро 53 центи та в сумі 1 572 704 долари США 20 центів.

Позов мотивовано тим, що 09 липня 2016 року батько позивача ОСОБА_4 (позикодавець) передав ОСОБА_3 (позичальник) у позику 1 306 753 доларів США та 96 250 євро, про що укладено два договори позики зі строком повернення коштів до 09 липня 2017 року. На підтвердження отримання зазначених коштів у позику відповідач видав дві розписки від 09 липня 2016 року. До настання строку повернення боргу батько позивача помер, за наслідком чого ОСОБА_1 набув право вимоги до відповідача на підставі виданих приватним нотаріусом Якименко В.О. свідоцтв про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №25/2015. Не заперечуючи факту укладення договорів позики та отримання коштів за ними, визнаючи свої боргові зобов`язання, відповідач цілеспрямовано уникає їх виконання. У підсумку, відповідач не повернув жодної гривні боргу за такими зобов`язаннями. На доповнення, останній без повідомлення кредитора змінив адресу реєстрації.

Враховуючи невиконання боргового зобов`язання та сподіваючись на поетапне погашення боргу відповідно до спроможностей відповідача, позивач вже звертався до суду з вимогою про стягнення з відповідача та його тодішньої дружини солідарно по 100 000 грн за кожним договором позики, а рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі 759/21520/20 від 06.09.2022, залишеним без змін у відповідній частині, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вже стягнуто 200 000 грн за двома борговими розписками. Таким судовим рішення вже встановлено обставини, які не підлягають повторному доказуванню, а саме: прийняття відповідачем у борг 96 250 євро та 1 306 753 доларів США за договорами позики, видання ним про це розписок, невиконання зобов`язання, законність та підставність вимог позивача про стягнення коштів з відповідача. Одночасно, таким судовим розглядом перервано строк позовної давності у порядку ст. 264 ЦК України.

З урахуванням подальших дій відповідача на невиконання боргових зобов`язань, свідомої відмови останнього здійснити виконання навіть частково та керуючись необхідністю захисту свого права й інтересу, позивач змушений звертається до суду про стягнення суми заборгованості у повному розмірі.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 09 липня 2016 року, а саме: 93 492 євро 25 центів суми основного боргу, 19 790 євро 28 центів три проценти річних, та заборгованість за договором позики від 09 липня 2016 року, а саме: 1 304 018 доларів США 41 цент суми основного боргу, 268 685 доларів США 79 центів три проценти річних.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю з підстав, зазначених у заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 09 липня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 надав у борг ОСОБА_3 96 250 євро, які останній зобов`язався повернути в строк до 09 липня 2017 року.

Також 09 липня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 надав у борг ОСОБА_3 1 306 753 долари США, які останній зобов`язався повернути в строк до 09 липня 2017 року.

Власноручно підписаними розписками від 09 липня 2016 року ОСОБА_3 підтвердив факт отримання коштів за договорами позики та зобов`язався повернути їх вчасно.

Наведені обставини підтверджуються рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, що набрало законної сили та оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі Реєстр) відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень».

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Судді мають право на доступ до всіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України «Про державну таємницю».

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що зазначені вище обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, яке набрало законної сили та ухвалене у справі, в якій брали участь ті ж самі особи, які є сторонами в цій справі, тому суд вважає їх доведеними.

З оглянутих судом копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. 07.12.2017 за Р№1330 та Р№1331 у спадковій справі №25/2016, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємцем є син ОСОБА_1 , до якого на підставі цього свідоцтва перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за вказаними вище договорами позики від 09 липня 2016 року.

Відповідно до положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, суму боргу своєчасно не повернув. Зазначене підтверджується наявними в позивача борговими розписками ОСОБА_3 , які у випадку повного виконання останнім зобов`язань за договорами мали бути повернуті позичальнику. Наведене також підтверджується обраною відповідачем позицією у цьому судовому процесі, який, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в жодне із судових засідань не з`явився й не подав заперечень стосовно позовних вимог, що суд розцінює як визнання позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості три проценти річних за договором позики від 09.07.2016 в грошовій одиниці «Євро» за увесь час прострочення виконання зобов`язання становить 19 790 євро 28 центів, а за договором позики від 09.07.2016 в грошовій одиниці «Долар США» 268 685 доларів США 79 центів. Цей розрахунок суми процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідач не заперечив та не спростував, а тому суд приймає його як належний доказ.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 15 140 грн та за подання заяви про забезпечення позову 605 грн 60 к., що підтверджуються відповідними платіжними інструкціями від 14.05.2024.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 509, 526, 530, 1046 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09 липня 2016 року в сумі 113 282 (сто тринадцять тисяч двісті вісімдесят два) євро 53 центи, з яких 93 492 (дев`яносто три тисячі чотириста дев`яносто два) євро 25 центів сума боргу за договором позики та 19 790 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто) євро 28 центів три проценти річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 09 липня 2016 року в сумі 1 572 704 (один мільйон п`ятсот сімдесят дві тисячі сімсот чотири) долари США 20 центів, з яких 1 304 018 (один мільйон триста чотири тисячі вісімнадцять) доларів США 41 цент сума боргу за договором позики та 268 685 (двісті шістдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) доларів США 79 центів три проценти річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15 745 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий: Б.С. Гамула