РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокуСправа № 495/1980/24
Номер провадження 2/495/1561/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

06.03.2024 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позов мотивовано таким. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, входить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги; через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, свої спадкові права після смерті чоловіка оформити не може.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будок, який розташований по АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловік ОСОБА_3 .

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідача не надав, але надав заяву від 14.05.2024 в якій проти задоволення позову не заперечує.

2. Рух справи у суді.

Ухвалами від 29.04.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; витребувано докази.

Ухвалою від 10.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 19.09.2024 учасники справи не прибули.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Садовський В.Є. надав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 08.05.1976 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.05.1976.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином подружжя ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24.06.1981).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (батько ОСОБА_3 ), що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . За життя ОСОБА_5 володів житловим будинком по АДРЕСА_1 (запис в погосподарській книзі № 2 о/р№ НОМЕР_4 ).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 спадкоємцями зазначеного житлового будинку стали чоловік позивача ОСОБА_3 та його мати (дружина померлого) ОСОБА_6 та фактично прийняли спадщину.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , чоловік позивача звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, на підставі якої була заведена спадкова справа № 242/2005 р-н від 25.06.2005 року, яка була заведена Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою, відповідно до майна померлої). Однак оформити свої спадкові права не зміг через відсутність зареєстрованого в державному реєстрі речових прав запису на зазначений будинок.

Відповідно до довідки № 687/01-16 від 19.03.2014 Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом усього майна спадкодавця ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.08.2015).

Після смерті чоловіка позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (спадкова справа № 39/2016 від 12.02.2016).

Листом від 21.02.2017 № 218/02-14 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на таке нерухоме майно.

5. Норми права, які застосував суд.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Суд встановив, що у даному випадку має місце спадкування за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог статті 1261 ЦК України є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Аналогічними є правила спадкування під час дії положень ЦК (1963 року).

Позивач у встановленому законом порядку отримала право на спадкування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок.

Відповідно до постанови Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування.

В силу частини п`ятої статті 1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку.

Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись статтями 79-81, 200, 258, 259, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, статями 16, 1216-1270 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.Ф. Волкова