У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вивчивши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києа Лановенко Людмили Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо боржника ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт»,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без вилучення паспортного документа до виконання боржником виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 2-3334/11, виданого 01.04.2021 Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості у розмірі 5 517 392,78 грн.

У поданні вказано місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 119558878 від 24.09.2024 за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 04.03.2014 по 06.12.2018.

Іншого задекларованого/зареєстрованого місця проживання боржника судом не встановлено.

Згідно зі ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону, серед іншого, примусовому виконанню підлягають рішення, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання.

Доказів того, що приватним виконавцем вчинені будь-які виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа від 01.04.2021, виданого на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 2-3334/11 від 14.12.2011 на території, підсудній Деснянському районному суду міста Києва, матеріали подання не містять.

Таким чином місце виконання судового рішення в даному випадку визначається за останнім відомим місцем реєстрації боржника.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Деснянським районним судом міста Києва не встановлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приватному виконавцю слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для передачі вказаної заяви на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 187 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу № 754/13285/24 за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києа Лановенко Людмили Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо боржника ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» передати на розгляд Святошинському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.09.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак