ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7791/24 Справа № 211/1519/24 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/1519/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , законним представником якої є її мати ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кадук Вікторія Вікторівна, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року, яке ухвалено судом у складі судді Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування на утриманні загиблого батька, зазначивши заінтересованою особою Міністерство оборони України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини. Так, з 27.09.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, її батько ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією в особливий період. ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 13 год. 20 хв., ОСОБА_4 загинув від вибухової травми під час участі в бойових діях по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії російської федерації, поблизу населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Його травма і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини. У батька вона була єдиною дитиною та єдиним членом його родини, і близьким родичем, так як його батьки (дідусь та бабуся по лінії батька заявника) померли, а з її матір`ю він давно розлучився. Як члену сім`ї загиблого захисника їй було видано відповідне посвідчення, також їй було надано пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України за №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У період з досягнення заявником 18-річчя та на момент смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_2, вона перебувала на його утриманні, так як власних доходів не мала, як і інших джерел для існування.

Як член сім?ї загиблого військовослужбовця, заявниця ОСОБА_1 звернулася до заінтересованої особи Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністірівв України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» №168 від 28 лютого 2022 року, однак, документи було повернуто на доопрацювання та надання доказів перебування заявниці на утриманні батька на дату його загибелі.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд встановити, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, факт перебування її на утриманні загиблого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року залучено в якості заінтересованої особи до участі у справі малолітню дитину ОСОБА_2 , законним представником якої є її мати ОСОБА_3 .

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні загиблого батька - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та прийнячти нове судове рішення про залишення її заяви без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, в ухвалі від 24 квітня 2024 року зазначив, що при підготовці до судового розгляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень було виявлено рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22.06.2023 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа: Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини, у зв?язку з чим суд дійшов висновку щодо необхідності залучення до участі у справі у якості заінтересованої особи малолітньої дитини ОСОБА_2 , законним представником якої є її мати ОСОБА_3 .

Натомість, заявниці ОСОБА_1 не було відомо про вказане судове рішення, у зв?язку з чим вона й звернулась до суду саме із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Тобто, під час розгляду цієї заяви судом було виявлено обставини, що свідчать про наявність спору про право спадкоємців померлого на частину соціальних виплат, передбачених чинним законодавством України у зв?язку із загибеллю військовослужбовця, а тому суд був зобов?язаний залишити заяву без розгляду, а не ухвалювати рішення по суті спору.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Кадук В.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що, відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася заявниця ОСОБА_1 , батьками якої вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження, а.с. 16 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 17 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув (а.с. 9-14).

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що вона була єдиною дитиною у свого батька, єдиним членом його родини і близьким родичем, так як його батьки (дідусь та бабуся по лінії батька заявника) померли, а з її матір`ю він давно розлучився. Як доказ надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу її батьків (а.с. 17) та копії свідоцтв про смерть батьків ОСОБА_4 (а.с. 18, 19, а.с. 15 - копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ).

Однак, як встановлено судом, заявниця не є єдиною дитиною свого померлого батька, оскільки рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №210/794/23, яке не оскаржене та набрало законної сили 25.07.2023, встановлено факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ухвалено внести зміни до актового запису №397 від 15.12.2020, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказавши в графі "Батько" " ОСОБА_4 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та змінити прізвище дитини з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 " (а.с. 37, 38).

Також заявниця стверджує, що вона у період з 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала із загиблим батьком за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Однак, вказаний факт також спростовується рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №210/794/23, в якому встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період часу з 2019 року до вересня 2022 року проживали без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 ; з 28.09.2022 ОСОБА_4 був призваний до лав ЗСУ.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані заявницею та досліджені судом докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого батька ОСОБА_4 , навпаки, загиблий мав власну родину та проживав з цивільною дружиною ОСОБА_3 та їх малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2019 року до призову у лави ЗСУ, у зв?язку з чим відмовив у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Колегія суддів не може погодитися з встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами справи та висновками суду, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Колегією суддів встановлено, що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення. Зокрема, заявниця просить встановити факт, що вона, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на утриманні загиблого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Метою встановлення факту заявник визначила подальшу реалізацію права на тримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.

Колегія суддів наголошує, що у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 та, відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2023 у справі №210/794/23, яке не оскаржене та набрало законної сили 25.07.2023, є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник спір між щодо права на отримання одноразової грошової допомоги, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, оскільки зазначена у цій постанові сума розподіляється рівними частинами на усіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Колегія суддів приймає до уваги усі доводи апеляційної скарги, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням вишевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм, як матеріального, так і процесуального права, тому наявні підстави для його скасування та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку із наявністю спору між сторонами щодо отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , що не може бути розглянуто в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи, що колегією суддів встановлено наявність між сторонами спору про право, колегія суддів, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кадук Вікторія Вікторівна, - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року- скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , законним представником якої є її мати ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні загиблого батька - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: