Справа №751/6516/24
Провадження №4-с/751/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

при секретарі Шевченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного Івана Сергійовича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Сенс-Банк»,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 поштовим зв`язком ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Федоров В.Б., звернувся до суду зі скаргою в якій просить:

визнати бездіяльність виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного І.С., що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 44949839 протиправною;

зобов`язати виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного І.С. зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 , яке накладено в рамках виконавчого провадження № 44949839, а саме обтяження: номер запису про обтяження: 9316546, дата та час державної реєстрації: 07.04.2015 16:45:51, вид обтяження: арешт нерухомого майна; документи, подані для державної реєстрації: постанова серія та номер 44949839, виданий 06.04.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України; суб`єкт обтяження: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України , особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно, в межах суми 56 146 853,84 грн, окрім нежитлового приміщення № 1 загальною площею 984,10 кв.м. реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 9920766, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2276 га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, цільове призначення зазначеної земельної ділянки для комерційного використання.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 28.08.2014 згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк», було видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 15.04.2014 у справі № 1073-2/200/14 Третейського суду за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку 51 017 107,68 грн заборгованості за кредитним договором, 25 486,76 грн витрат по сплаті третейського збору. Вказаний виконавчий лист від 15.09.2014 було пред`явлено стягувачем до виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкрито ВП № 44949839. У рамках цього виконавчого провадження було накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданого 06.04.2015 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. 09.04.2015 державним виконавцем у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Департаменту ДВС з вимогою зняття арешту з його майна, накладеного у рамках вищевказаного виконавчого провадження, а також надати копії або їх витяги з АСВП. Згідно листа в.о. заступника директора Департаменту Нещадного І.С. йому було відмовлено з причин знищення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням строків його зберігання. Вважають, що на теперішній час на належне ОСОБА_1 майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо володіння, користування та розпорядження власністю.

Ухвалою судді від 26.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

09.09.2024 від представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Черноштан В.В. на електронну адресу суду надійшли заперечення, згідно яких просить скаргу залишити без розгляду; вирішити питання про закриття провадження у справі; у разі якщо суд не знайде підстав щодо залишення скарги без розгляду або закриття провадження у даній справі, у задоволенні вимог скаржника відмовити у повному обсязі. Зазначає, що згідно інформації, що міститься в АСВП встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало ВП № 44949839 з примусового виконання виконавчого листа № 751/4384/14 від 15.09.2014, що видний Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в солідарному порядку 51 017 107,68 грн заборгованості за кредитним договором, 25 486,76 грн витрат по сплаті третейського збору. 09.04.2015 державним виконавцем Відділу, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення даної постанови) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім цього, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 13.11.2024. На момент закінчення ВП № 44949839 постанова про стягнення виконавчого збору була чинна і не скасована, у зв`язку з чим у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту. Враховуючи стан виконавчого провадження завершено та факт відсутності матеріалів виконавчого провадження, оскільки вони знищені, у виконавця наразі відсутні правові підстави та можливість для зняття арешту з майна скаржника. Вважають, що Відділом, за результатами опрацювання звернень ОСОБА_1 від 24.05.2024 останньому у межах компетенції надано повну та обґрунтовану відповідь листом від 01.07.2024, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, той факт, що скаржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження та за ідентифікатором доступу мав можливість дізнатись про всі прийняті державним виконавцем подальші рішення та винесені постанови в рамках конкретного виконавчого провадження, у тому числі і про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2015, вважає, що останнім днем для оскарження є 20.04.2015. Проте, скаргу на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту подано лише у липні 2024 року. Таким чином, скаржник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою. Окрім цього, звертають увагу, що суть скарги зводиться до того, що скаржнику було відмовлено у знятті арешту листом. Арешт накладався Відділом. Таким чином, подана скарга повинна розглядатись в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Скаржник та його представник у судове засідання не з`явились, від представника скаржника - адвоката Федорова В.Б. на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги у їх відсутність, скаргу підтримують та просять задовольнити.

Представники АТ «Сенс-Банк» та Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.08.2014 ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 15.04.2014 року у складі судді Веремій Т.М. (одноособово) по справі №1073-2/200/14 Третейського суду за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп заборгованості за кредитним договором, 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору.

06.10.2014 старшим державним виконавцем Канцедал О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44949839 з примусового виконання виконавчого листа № 751/4384/14, виданого 15.09.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова (а.с.50).

13.11.2014 старшим державним виконавцем Канцедал О.О. винесено постанову №44949557 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 5104259,40 грн на користь держави в рамках ВП № 44949839 (а.с. 50).

25.11.2014 старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 50-51).

09.04.2015 старшим державним виконавцем Канцедал О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 51).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.11.2014 у ВП № 44949839 (а.с. 17-21).

Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень: 07.04.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Євграфовим О.С. на підставі постанови, серія та номер: 44949839, виданий 06.04.2015, відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України внесено відомості до Єдиного реєстру речових прав, номер запису про обтяження: 9316546 (спеціальний розділ) про арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 у межах суми 56146853,84 грн, окрім нежитлового приміщення № 1 загальною площею 984,10 кв.м, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 9920766, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2276 га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, цільове призначення зазначеної земельної ділянки для комерційного використання (а.с. 27)

24.05.2024 боржник ОСОБА_1 звернувся до керівника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданого 06.04.2015 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Крім того, просив надати належним чином завірені постанови державного виконавця (або копії, або витяги з автоматизованої системи) про закінчення виконавчих проваджень відносно нього (а.с. 12-13)

З листа № 94192/97805-31-24/20.1 від 01.07.2024 в.о. заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І. вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 44949839 з виконання виконавчого листа № 751/7384/14 від 15.09.2014, що виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в солідарному порядку 51 017 107,68 грн заборгованості за кредитним договором, 25 486,76 грн витрат по сплаті третейського збору. 09.04.1025 державним виконавцем у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Більш розширену інформацію надати не виявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку з закінченням строків його зберігання. Та запропоновано вирішити питання про зняття арешту з майна у судовому порядку (а.с. 14-15)

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положенням пункту «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Вказана скарга подана до суду 17.07.2024 (згідно штампу на конверті) (а.с.29) у десятиденний строк з дня отримання листа в.о. заступника директора Департаменту про неможливість зняття арешту з нерухомого майна 10.07.2024 (а.с. 16). Відтак, строк звернення до суду з цією скаргою дотримано.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як уже вказувалось судом, згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

У разі відсутності матеріалів відкритого виконавчого провадження орган державної виконавчої служби у разі звернення особи зі скаргою має обґрунтувати правомірність тривалого перебування майна особи під арештом та забороною відчуження, а тому звернення з вимогою, зокрема, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України буде ефективним способом захисту (Постанова Верховного Суду від 01 лютого 2023 року справа № 206/2832/21 провадження № 61-10757св22).

Відтак, скаржником обрано належний спосіб захисту його порушених прав подання скарги в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Згідно з положеннями ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Положеннями статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV було передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Судом встановлено, що державним виконавцем 09.04.2015 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в ред., яка діяла на момент винесення постанови) (фактичне повне виконання рішення) - без вирішення питання щодо скасування арешту майна.

Відомостей щодо наявності будь-яких претензій стягувача АТ «Сенс-Банк» до боржника ОСОБА_1 матеріали скарги не містять та представником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби не надано.

Звертаючись до Департаменту державної виконавчої служби з заявою про зняття арешту з нерухомого майна скаржник вказував, що виконавче провадження закінчено ще у 2015 році, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 скасовано постанову про стягнення з нього виконавчого збору, однак обтяження на даний час не знято. При цьому, у письмовій відповіді Департаментом повідомлено про те, що матеріали виконавчого провадження знищено відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Судом враховано, що застосування арешту майна боржника, як обмежувальний захід, не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Отже, суд доходить висновку, що наявність протягом дев`яти років нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, те, що постанова про стягнення з нього виконавчого збору скасована, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року справа № 2/0301/806/11.

Так, незважаючи на вимоги законодавства, які були чинними на момент виникнення питання щодо скасування арешту на майно скаржника при закінченні виконавчого провадження, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби не було вчинено відповідних дій щодо зняття арешту з майна боржника при закритті виконавчого провадження та не перевірено наявність незнятого арешту при знищенні матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи відсутність майнових претензій з боку стягувача, наявність арешту майна боржника впродовж тривалого часу становить непропорційне втручання в особисті майнові права власника ОСОБА_2 щодо можливості реалізації права володіння та розпорядження. У цьому випадку наявна протиправна бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби щодо зняття арешту з усього майна скаржника.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про таке ж указав і Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, ст.ст. 1, 5, 18, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, ст.ст. 4, 12, 13, 260, 261, 263, 354, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного Івана Сергійовича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Сенс-Банк» - задовольнити.

Визнати бездіяльність виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного Івана Сергійовича, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного у виконавчому провадженні № 44949839 протиправною.

Зобов`язати виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного Івана Сергійовича зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке накладено в рамках виконавчого провадження № 44949839, а саме обтяження: номер запису про обтяження: 9316546, дата та час державної реєстрації: 07.04.2015 16:45:51, вид обтяження: арешт нерухомого майна; документи, подані для державної реєстрації: постанова серія та номер 44949839, виданий 06.04.2015, видавник: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України; суб`єкт обтяження: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України , особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно, в межах суми 56 146 853,84 грн, окрім нежитлового приміщення № 1 загальною площею 984,10 кв.м, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 9920766, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2276га, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, цільове призначення зазначеної земельної ділянки для комерційного використання.

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини ухвали, протягом того ж строку з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 16.09.2024.

Суддя І. В. Яременко