ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2504/22

Провадження № 22-ц/4820/851/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/2504/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка заподіяна в результаті ДТП.

На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що він є власником автомобіля марки Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 . 29 липня 2021 року о 17 год 26 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Infiniti QX 60», д.н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Заводській в місті Хмельницькому, проїжджаючи перехрестя вулиць Заводська Трудова, перед виконанням маневру повороту ліворуч, в порушення п 10.4 Правил дорожнього руху не дав дорогу автомобілю марки Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого відповідач допустив зіткнення і обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Позивач посилався, що матеріальний збиток внаслідок пошкодження його автомобіля складає 81 968 грн, відповідно до орієнтовного розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Daewoo Lanos», 2005 року випуску, тому просив стягнути з ОСОБА_1 81 968 грн завданої матеріальної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2022 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «Infiniti QX 60», д.н.з. НОМЕР_2 , 2017 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1

15 квітня 2022 року ОСОБА_2 подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та МТСБУ на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 73 617 грн 72 коп.

Також ОСОБА_2 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, при цьому посилався на Висновок експертного дослідження від 11 квітня 2022 року № ЕД-19/123/22/1632-АВ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Daewoo Lanos», 2005 року випуску, станом на дату проведення експертизи складає 73 617 грн 72 коп.

В подальшому ОСОБА_2 подав ще одну заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій посилався, що отримав від МТСБУ страхове відшкодування у розмірі 30 015 грн 95 коп, тому розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_1 становить 43 601 грн 77 коп, які і просив стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2022 року, залишено позовні вимоги ОСОБА_2 до МТСБУ про відшкодування шкоди, завданої ДТП, без розгляду.

Неодноразово змінюючи предмет позову та позовні вимоги, з огляду на останню редакцію поданої заяви про зменшення позовних вимог, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 39 781 грн 34 коп. При цьому, посилався на Висновок експерта транспортно-товарознавчої експертизи від 03 жовтня 2023 року № 121/23, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Daewoo Lanos», пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 29 липня 2021 року станом на дату проведення експертизи 05 січня 2023 року складає 69 797 грн 29 коп, а тому враховуючи розмір виплаченого страхового відшкодування у розмірі 30 015 грн 95 коп, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягнення з винуватця ДТП становить 39 781 грн 34 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 21 757 грн 68 коп матеріальної шкоди, 4 465 грн 24 коп витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження, стягнуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_3 542 грн 80 коп судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскільки на його думку воно є незаконним, вважає, що судом не прийнято до уваги всі обставини справи, що мають важливе значення для прийняття судового рішення. апелянт вказує, що він є учасником бойових дій, тому страховик, яким є МТСБУ повинно здійснювати відшкодування завданих збитків в межах суми страхового ліміту, натомість ухвалюючи рішення, судом покладено основний обов`язок відшкодування завданої шкоди на нього, як на винуватця ДТП. Судом вірно встановлено, що він є винуватцем ДТП, внаслідок якого автомобілю позивача завдано шкоду, однак він має відшкодувати розмір завданої шкоди, яка не покривається страховим лімітом. МТСБУ виплатило позивачу лише 30 015 грн 95 коп, але згідно Висновку експерта № 337/22 від 06 липня 2023 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля становить 48 039 грн 83 коп, тому саме страховик має доплатити ще 18 023 грн 88 коп на користь ОСОБА_3 , а не винуватець ДТП. Крім того, вказує апелянт, що суд безпідставно прийняв до уваги Висновок експертизи № 121/23 від 03 жовтня 20203 року, оскільки він поданий з порушенням вимог ст. 106 ЦПК України, в ньому не зазначено, що він підготовлений для подання до суду.

З огляду на доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 також не погодився з рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу. При цьому вказує, що ОСОБА_4 є винним у завданні шкоди належному йому автомобілю, а оскільки відповідач є учасником бойових дій, то відшкодування шкоди, відповідно до п. 13.1 ст 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається на МТСБУ у порядку визначеному цим законом. Позивач посилався, що з метою отримання відшкодування шкоди, внаслідок ДТП, він звернувся до МТСБУ, яке виконало свій обов`язок і відшкодувало шкоду у розмірі 30 015 грн 95 коп, тобто здійснило виплату в межах встановленого страхового ліміту, який становить 50 000 грн на одного потерпілого. Враховуючи, що розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування виплаченого МТСБУ, то повний розмір заподіяної шкоди має бути відшкодовано винуватцем ДТП. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої ним шкоди різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, отже варість відновлювального ремонту автомобіля марки Daewoo Lanos», складає 69 797 грн 29 коп, враховуючи виплачене страхове відшкодування 30 015 грн 95 коп, то ОСОБА_1 має відшкодувати ще 39 781 грн 34 коп. Судом першої інстанції, стягнуто різниця між страховою виплатою та завданим збитком частково і при визначенні цієї різниці не враховано, що між часом ДТП, 29 липня 2021 року та датою проведення експертизи № 121/23 від 03 жовтня 2023 року, якою визначено розмір відновлювального ремонту автомобіля марки «Daewoo Lanos», пройшло понад два роки, що відповідно призвело до збільшення вартості відновлювального ремонту. Крім того, відповідач не вживав жодних заходів щодо компенсації позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, тому з ОСОБА_1 слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 39 781 грн 34 коп.

Також ОСОБА_2 не погоджується з додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 4 000 грн витрат на правову допомогу. Апелянт посилається, що судом безпідставно зменшено розмір витрат на правову допомогу, адже до матеріалів справи додано Договір про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2021 року, в якому визначено розмір витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн та акт приймання-передачі послуг від 10 лютого 2024 року, крім того за умовами Договору, сторони погодили фіксований розмір гонорару 10 000 грн. Також судом невірно визначено розмір судового збору, який мав становити 992 грн 46 коп, а не 542 грн 80 коп, як вказано судом.

Тому ОСОБА_2 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь 39 781 грн 34 коп матеріальної шкоди та стягнути з Державного бюджету України на його користь 9992 грн 46 коп судового збору, крім того скасувати додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 .

29 липня 2021 року о 17 годині 26 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Infiniti QX60», номерний знак д.н.з. НОМЕР_2 , т та рухаючись по вулиці Заводській у м. Хмельницькому перед виконанням маневру ліворуч в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України не надав дорогу автомобілю марки Daewoo модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустив з ним зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн та стягнуто з нього на користь держави 454 грн судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 07.07.2015 року.

На момент вчинення ДТП, автомобіль «Infiniti QX 60», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , не був застрахований.

Пунктом 13.1. статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є учасник бойових дій, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

29 квітня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою відповідно до ст. 35 та п. 41 ст 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, яка сталася 29 липня 2021 року.

До поданої заяви додано повідомлення про ДТП, схему ДТП, копію посвідчення учасника бойових дій, копію поліса № НОМЕР_4 .

Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження № 346.22Е SOS_30, складеного 03 червня 2022 року автомобіля марки Daewoo модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ, що дорівнює 0,700 та вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 31 171 грн 56 коп.

Моторно-транспортним страховим бюро України 15 червня 2022 року здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 30 015 грн 95 коп.

ОСОБА_2 змінив позовні вимоги та подав заяву в якій просив залишити позовні вимоги щодо стягнення коштів з МТСБУ без розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2022 року, залишено позовні вимоги ОСОБА_2 до МТСБУ про відшкодування шкоди, завданої ДТП, без розгляду.

Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, ОСОБА_2 просив, стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 39 781 грн 34 коп, при цьому посилався, що винна особа повинна відшкодувати потерпілому шкоду в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування.

Відповідач заперечував щодо такого розміру відшкодування, вважають, що відповідальність за завдану шкоду має нести страховик, адже розмір шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто на підставі вказаних норм права відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

При цьому відповідно до відповідно до статті 1192 ЦК України така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст. 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що з винної особи підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі № 645/3746/16 від 07.02.2019 року, № 727/2937/18 від 10.06.21 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з винного водія різниці між виплаченою ОСОБА_2 . МТСБУ сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП з урахуванням зносу.

Такий висновок суду є цілком законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року проведено судову транспортно-товарознавчу експертизи.

Згідно висновку експерта ОСОБА_6 № 337/22 від 06 липня 2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу відновлювального ремонту автомобіля марки Daewoo модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 29 липня 2021 року станом на дату проведення експертизи 05 січня 2023 року з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 48 039 грн 83 коп.

Крім того, ОСОБА_2 разом з остаточною заявою про зменшення розміру позовних вимог, надав суду ще один Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 121/23 від 03 жовтня 2023 року, проведеною експертом ОСОБА_6 , який наданий на заяву адвоката Остапчука О.О. від 02 вересня 2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Daewoo модель Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 29 липня 2021 року станом на дату проведення експертизи 05 січня 2023 року складає 69 797 грн 29 коп. без урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу

Досліджуючи вказані докази, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, судом прийнято до уваги висновок експерта за № 337/22 від 06 липня 2023 року за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи та наданий позивачем Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 121/23 від 03 жовтня 2023 року, який виготовлений на заяву адвоката Остапчука О.О.

Обидва висновки, виконані судовим експертом Бурдашем С.П., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця, що підтверджується Свідоцтвом № 511, яке видано міністерством Юстиції України 22.04.2008 року і дійсне до 09.11.2024 року, Свідоцтвом про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 846 від 07.05.2002, має посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача та значний стаж роботи за фахом з 1996 року, вказаний судовий експерт ознайомлений і попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На підставі викладеного, зважаючи на норми ст. ст. 77-80 ЦПК України, вказані Висновки за результатами проведених транспортно-товарознавчих досліджень є належними, допустимими та достатніми доказами підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 .

Згідно висновку № 121/23 від 03 жовтня 2023 року визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 69 797 грн 29 коп без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, а в наданому Висновку № 337/22 від 06 липня 2023 року, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу і складає 48 039 грн 83 коп.

Відтак позивач, з урахуванням отриманого страхового відшкодування має право на отримання від відповідача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові, що підлягають заміні (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю матеріального збитку, завданого власнику, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Будь-яких достатніх та обґрунтованих аргументів на спростування даних висновків відповідачем не наведено та матеріали справи не містять доказів щодо їх незаконності, ОСОБА_1 з клопотанням про призначення судової авто-товарознавчої експертизи до суду не звертався.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 21 757 грн 68 коп ( 69 797, 29 - 48 039, 83), як вірно зазначено в рішенні суду першої інстанції.

Під час розгляду справи судом, відповідач вказаних висновків суду не спростував, обмежившись лише посиланням, що весь розмір заподіяної матеріальної шкоди має відшкодовувати МТСБУ.

МТСБУ частково виконало свій обов`язок щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 48 039, 83 грн, здійснивши 15 червня 2022 року виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 лише в розмірі 30 015 грн 95 коп., однак вимоги позивача до МТСБУ за заявою позивача залишено без розгляду, а тому суд позбавлений можливості стягнути з МТСБУ недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18 023 грн 66 коп.

Натомість позивач має право на отримання різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові, що підлягають заміні (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю матеріального збитку, завданого власнику, яка підлягає стягненню з винної особи, про що і вказано у рішенні суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про стягнення з ОСОБА_1 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 18023,66 грн. (39 781,34- 21 757,68) суд не приймає до уваги, оскільки вказана сума відноситься до страхового відшкодування і підлягає відшкодуванню страховиком.

Оскільки позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами підтверджено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 21 757 грн 68 коп.

З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що МТСБУ повинно здійснювати відшкодування завданих збитків в межах суми страхового ліміту, він має відшкодувати розмір завданої шкоди, яка не покривається страховим лімітом та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування виплаченого МТСБУ, а тому повний розмір заподіяної шкоди має бути відшкодовано винуватцем ДТП, є безпідставними, суперечать норам чинного законодавства та обставинам справи, а тому колегія суддів їх відхиляє.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судом першої інстанції визначено і розмір судового збору, оскільки позовні вимоги задоволено на 54,69% (21 757,68 х100:39781,34), то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір судового збору становить 542 грн 80 коп ( 992,40х100%х54,69%)

Що стосується доводів ОСОБА_2 про не погодження з додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року, яким стягнуто на користь відповідача судові витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2024 року представник позивача адвокат Остапчук О.О. звернувся із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн., понесені у зв`язку з розглядом справи.

При цьому, представник позивача посилався, що 01 грудня 2021 року між Адвокатським бюро «Остапчук та партнери» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 3.1 договору про надання передбаченої договором правової допомоги клієнт виплачує гонорар у розмірі 10 000 грн.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 10 лютого 2024 року вартість наданих послуг становить 10 000 грн.

ОСОБА_1 подав заперечення на таку заяву, просив зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, посилався що розмір даних витрат є неспівмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Зменшивши розмір витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував складність справи, обсяг виконаної адвокатом Остапчуком О.О. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також врахував заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат і те, що позов задоволено частково та відповідно покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог, тому дійшов обґрунтованого висновку до визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5469 грн пропорційно задоволених позовних вимог та зменшення розміру цих витрат до 4000 грн., які стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь апелянта витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення поданих апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування у межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова