Справа № 587/2426/21
16 вересня 2024 рокуСумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом заступника керівника Сумської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути недоліки проданого будинку
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах держави, в особі Степанівської селищної ради Сумського району та просить зобов`язати ОСОБА_3 безоплатно усунути недоліки проданого будинку згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2018, укладеного між Косівщинською сільською радою та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення капітального ремонту приміщення дитячого будинку сімейного типу на підставі розробленої проектно-кошторисної документації ДПТП «Сумбудпроект» АТ «Сумбуд» на замовлення Управління правління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської обласної державної адміністрації.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2018 року між ОСОБА_3 та Косівщинською сільською радою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, які придбаваються як житло для дитячого будинку сімейного типу за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 3.1 та 3.1.3 вказаного договору продавець зобов`язаний передати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами покупцю у стані, придатному до експлуатації, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовах цього договору, попередити покупця про всі відомі йому недоліки речі. Після придбання будинку рішенням виконавчого комітету Косівщинської сільської ради від 19.03.2019 №16 його зараховано до числа службових приміщень та надано батькам-вихователям дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користування. У подальшому між Косівщинською сільскою радою та батьками-вихователями дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладеного договір на користування приміщенням для дитячого будинку сімейного типу від 20.03.2019. Однак в ході проживання в будинку батьками-вихователями виявлено недоліки будинку щодо неналежного технічного стану. На замовлення Косівщинської сільської ради експертом Головної випробувальної лабораторії в будівництві ДП «ПАТ Сумбуд» було проведено обстеження технічного стану житлового будинку та згідно висновку встановлено категорія технічного стану об`єкта- «4» аварійний. Виявлені недоліки обстеження технічного стану житлового будинку підтверджені висновком комплексної судової оціночно-будівельної та оціночноземельної експертизи проведеної Сумським НДЕКЦ МВС. А тому вважає, що будинок, проданий відповідачем не відповідає вимогам п. 1.2, 2.1,3.1.3 договору, оскільки збудований з порушенням ДБН і вказані недоліки виникли до моменту його придбання позивачем. Невиконання відповідачем обов`язку щодо передачі будинку в стані, придатному для експлуатації, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень призводить до неможливості використання будинку в цілях та інтересах охорони дитинства, на які уповноваженими органами витрачено бюджетні кошти.
Представник відповідача ОСОБА_2 направила до суду відзив на позовну заяву з запереченнями проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, застосувати при вирішенні справи строки позовної давності та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.
Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що правові підстави для застосування строку позовної давності в 1 рік відсутні, вважав, та до даних правовідносин необхідно застосовувати позовну давність відповідно до ст. 680 ЦК України, а саме трирічний строк, який не минув, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 направила до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначала, що не погоджується з позицією позивача щодо непропущення строку позовної давності, просила суд застосувати при вирішенні справи строк позовної давності, відмовити в позові та стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
03.10.2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та ухвалою суду від 29.11.2022 року у справі було призначено комісійну судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: 1. Який технічний стан житлового будинку по АДРЕСА_1 та чи придатний він для проживання людей у такому стані? 2. Чи має житловий будинок по АДРЕСА_1 пошкодження, які виникли внаслідок залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу, просідання ґрунту, чи у результаті допущених помилок при його будівництві, чи у результаті порушення правил експлуатації тощо? 3. Чи був спроектований та збудований обстежуваний житловий будинок по АДРЕСА_1 відповідно до державних будівельних норм? 4. З яких конструктивних елементів виготовлено фундамент житлового будинку по АДРЕСА_1 та які його технічні характеристики?
17.08.2023 року судовими експертами було складено висновок №4106 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи, згідно з яким надано відповіді на поставлені судом питання.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю та стягнути понесені відповідачкою судові витрати, які складаються з правової допомоги та витрат за проведення експертизи.
Заслухавши пояснення сторін, свідків, експертів, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (частина друга статті 4 ЦПК України).
Стаття 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини четвертої статті 53 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).
Сумською окружною прокуратурою до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області спрямовувалися листи від 27.07.2021 та від 22.10.2021 з пропозицією самостійно вжити заходів щодо усунення порушень, зокрема звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути недоліки проданого будинку шляхом проведення його капітального ремонту (Т. 1 а.с. 79 зв.б.-а.с.81, 83-85).
Листом від 27.10.2021 №2606-02-32 (Т. 1 а.с. 86) Степанівської селищна рада Сумського району Сумської області повідомила прокуратуру про відсутність необхідних документів для звернення з позовом та відсутність коштів на сплату судового збору.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства» дитячий будинок сімейного типу - окрема сім`я, яка створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.
Згідно із ч. 12 ст. 24 зазначеного Закону порядок створення, реорганізації та ліквідації навчально-виховних закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, передачі дітей на виховання та спільне проживання в прийомні сім`ї або дитячі будинки сімейного типу, а також положення про них затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою КМУ №564 від 26.04.2022 (в редакції від 22.07.2016) рішення про створення та забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчими органами міських, районних у містах (в разі утворення) рад (далі - орган, який прийняв рішення) на підставі заяви осіб або особи, яка не перебуває у шлюбі, що виявили бажання створити такий будинок, з урахуванням результатів навчання, подання відповідного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і висновку служби у справах дітей про наявність умов для його створення. Зазначених осіб обов`язково інформує служба у справах дітей про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей, яких вони бажають узяти на виховання та спільне проживання.
Згідно зі ст. 5 ЗУ «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, зокрема, забезпечують вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.
Як вбачається з позовної заяви, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» за програмою «Субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, та забезпеченням житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування», на виконання постанови КМУ № 877 від 15.11.2017 Косівщинській сільській раді розподілено та профінансовано кошти для придбання житлового будинку для розміщення дитячого будинку сімейного типу.
Під час судового розгляду встановлено, що 19.12.2018 року між ОСОБА_3 та Косівщинською сільською радою Сумського району Сумської області було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1828 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які придбаваються як житло для дитячого будинку сімейного типу за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету (Т. 1 а.с. 11-12,13-14).
В абзаці другому п. 1.6 зазначеного договору вказано, що стан предмету договору відповідає технічним характеристикам та відомостям, викладених в п.1.2 цього договору.
Відповідно до п. 1.7 договору відчужуваний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами оглянутий Покупцем. Недоліків, які перешкоджають використанню житлового будинку за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Покупець підтверджує, що особисто оглянув предмет Договору і що будь-яких самочинних переобладнань, перепланувань, реконструкції не має, про свою відповідальність та наслідки після оформлення договору купівлі-продажу знає. Претензій до Продавця щодо якісних характеристик відчужуваного предмету Договору Покупець не має.
Продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами здійснено за 2 610 000 грн, а земельної ділянки 300 000 грн. Суми продажу встановлені за домовленістю сторін, є остаточними і змінам не підлягають (п. 2.1).
Згідно із п. 2.3 договору оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами визначена згідно звіту, виданого ФОП ОСОБА_6 26.11.2018.
Відповідно до інформації, наведеної в таблиці 1 Звіту про оцінку ФОП ОСОБА_6 від 26.11.2018 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 251,0 м.кв, житловою 108,6 м.кв., виготовлений з цегли, покрівля з метало черепиці, 2 поверхи, 5 кімнат, забезпечений електроосвітленням, опаленням, водопостачанням, каналізацією, газопостачанням. Стан елементів будинку: підлога, стіни, стеля, вікна, двері визначено як відмінно. Відповідно до розшифровки понять звіту відмінний стан: зроблено якісний ремонт стандартний євроремонт з можливими дизайнерськими рішеннями, для оформлення оздоблення було використано сучасні звичайні оздоблювальні матеріали, найчастіше лише поверхневого характеру, в санвузлі вітчизняна або імпортна недорога кахельна плитка, приміщення мають чистий, охайний вигляд (Т. 1 а.с. 114-124).
Згідно із п. 3.2.2 договору купівлі-продажу Продавець має право вимагати прийняття житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами Покупцем у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього Договору.
Покупець має право вимагати від Продавця передачі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього Договору (п. 3.4.1 договору).
Відповідно до п. 3.10 сторони дійшли згоди, що акт прийому-передачі на відчужуваний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами буде укладатися сторонами самостійно після звільнення будинку у вказаний в договорі термін.
На виконання зазначеного пункту договору 19.02.2019 року ОСОБА_3 та Косівщинською сільською радою Сумського району Сумської області було підписано акт приймання-передачі №01, відповідно до якого продавець передав, а покупець отримав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1828 га за адресою: АДРЕСА_1 . У пунктах 2,3 вказаного акту зазначено, що житловий будинок та земельна ділянка відповідає вимогам Договору та додаткам до Договору, претензій стосовно їх якості, складу, оздоблення, площі покупець не має; сторони виконали зобов`язання за Договором у повному обсязі та претензій одна до одної не мають (Т. 1 а.с. 108).
Під час приймання-передачі житлового будинку комісією у складі заступника сільського голови Косівщинської сільської ради Кравченко О.Б., секретаря сільської ради Степаненко О.В., головного бухгалтера ОСОБА_7 , члена виконкому ОСОБА_8 , начальника служби у справах дітей Сумської РДА Будко Ю.О. було оглянуто майно, складено відповідні реєстри та підписано акти прийому-передачі від 19.02.2019 членами комісії та ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 109,110,111,112).
Після придбання будинку рішенням виконавчого комітету Косівщинської сільської ради від 19.03.2019 №16 його зараховано до числа службових приміщень та надано батькам-вихователям дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користування (Т. 1 а.с. 74).
20.03.2019 між Косівщинською сільскою радою та батьками-вихователями дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладеного договір №1 на користування житловим приміщенням для дитячого будинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 з наявними в ньому товарно-матеріальними цінностями (опалювальне, сантехнічне та інше обладнання, меблі, килими та інші предмети господарського вжитку) (Т. 1 а.с. 75-76).
Згідно із пунктом 4 зазначеного договору наймодавець зобов`язується: надати наймачу у користування житлове приміщення та його санітарно-технічне обладнання у справному стані для використання при функціонуванні дитячого будинку сімейного типу; забезпечити виконання умов щодо належного користування жилим та нежилими приміщеннями, а також земельною ділянкою; контролювати додержання наймачами правил користування жилим приміщенням; нести інші обов`язки, передбачені чинним законодавством.
Відповідно до рішення Степанівської селищної ради від 09.12.2020 Косівщинську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (Т. 1 а.с. 77-79).
Згідно із листом Сумської районної державної адміністрації від 30.10.2019 №01-16/3316 про вжиття заходів, адресованому Сумській місцевій прокуратурі за неодноразовими скаргами батьків-вихователів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо неналежного технічного стану будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони проживають, Косівщинська сільська рада замовила в ДП «ПАТ Сумбуд» Головна випробувальна лабораторія в будівництві» обстеження технічного стану житлового будинку та за результатами проведення будинок визнано аварійним (Т. 1 а.с. 15-16,17-32).
Відповідно до висновку експерта №19/119/11-4/80е/11-5/4е від 27.12.2019, який поданий позивачем разом з позовом, визначити ринкову вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 19.12.2018 не видається за можливе, оскільки експлуатація будинку неможлива внаслідок наявності неусувного фізичного зносу, аварійного технічного стану несучих конструктивних елементів, невідповідності фундаментів будинку вимогам будівельних норм щодо забезпечення надійності та безпеки експлуатації об`єктів. Ринкова вартість земельної ділянки станом на 19.12.2018 могла складати 277000 грн (Т.1 а.с. 33 зв.б.-а.с.60).
У січні 2020 року на замовлення Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської обласної державної адміністрації ДПТП «Сумбудпроект» АТ «Сумбуд» розроблено проектно-кошторисну документацію по об`єкту «Капітальний ремонт приміщення дитячого будинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1 » та згідно розрахунку вартості будівництва від 27.01.2020 вартість капітального ремонту становить 2510746 грн (Т. 1 а.с. 62-63).
За клопотанням представника відповідача на підставі ухвали суду Сумським відділенням «Інститут відділення судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» було проведено комісійну судову будівельно-технічну експертизи та відповідно до висновку №4106, складеного 17.08.2023 року:
по першому питанню: технічний стан житлового будинку літера «А-ІІ» за адресою: АДРЕСА_1 , віднесений до категорії технічного стану «2» - задовільний: «за експлуатаційними якостями об`єкт відповідає категорії технічного стану «1», але мають місце часткові відхилення від вимог проекту, дефекти або пошкодження, які можуть знизити довговічність конструкції або частково порушити вимоги другої групи граничних станів, що в конкретних умовах експлуатації не обмежує використання об`єкта за визначеним призначенням. Потрібні заходи захисту конструкції та дотримання встановлених вимог щодо його використання»;
по другому питанню: житловий будинок літера «А-ІІ» за адресою: АДРЕСА_1 , не має пошкоджень, які виникли внаслідок залиття, пожежі або стихійного лиха. Враховуючи, що будинок 29.12.2000 був прийнятий Державною комісією з експлуатації як такий, що збудований згідно з проектом, з дотриманням державних будівельних норм, та дефекти були не були виявлені протягом тривалого часу, то експерти приходять до висновку, що пошкодження будівлі виникли не у результаті допущених помилок при його будівництві, ймовірною причиною пошкоджень можуть слугувати змінні короткочасні та тривалі навантаження на конструкції, а саме змінні перевантаження перекриттів другого поверху (від людей, меблів, обладнання тощо), короткострокові впливи на ґрунтові основи (ґрунтові води тощо), що супроводжуються докорінною зміною структури ґрунту;
по третьому питанню: обстежуваний житловий будинок по АДРЕСА_1 був спроектований та збудований відповідно до державних будівельних норм;
по четвертому питанню: станом на дату обстеження 15.06.2023 візуальним оглядом фундаментів на ділянці улаштування шурфу та аналізом конструктивної схеми житлового будинку встановлено, що будинок має пальово-стрічкові фундаменти, що складаються з монолітного залізобетонного ростверку та монолітних залізобетонних паль, що виконані без обсадних труб (Т. 2 а.с. 47-68).
05.10.2023 року до канцелярії суду позивачем було подано письмові пояснення на висновок експерта, в яких зазначає, що висновок проведений неповно та поверхово, без врахування усіх матеріалів справи, наданих на дослідження та фактичного стану об`єкту дослідження, а тому не спростовує факт аварійності спірного будинку. У зв`язку з цим окружною прокуратурою спрямовано до Міністерства юстиції України листа від 04.10.2023 про проведення рецензування висновку експертів №4106 від 17.08.2023 (Т. 2 а.с. 77-79,80-83).
Від представника відповідача ОСОБА_2 09.10.2023 до суду надійшли пояснення щодо висновку експерта, в яких зазначає, що висновок експертів №4106 разом з іншими доказами по справі є беззаперечним доказом безпідставності позовних вимог та повністю їх спростовує (Т.2 а.с. 85-87).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює експертом по обстеженню будівель та споруд, у 2019 році проводив обстеження будинку в АДРЕСА_1 та ставив свій підпис як експерта, на той час був начальником будівельної лабораторії. Зазначив, що перевіряли стан конструкцій та у звіті зазначено про наявність тріщин на всіх стінах будинку. Деформація будівлі викликана перекосом. Фундамент мілкого залягання. Під час дослідження вони полізли в основу фундаменту шукали сваї, але їх не було. Якщо вони є то їх недостатня кількість. В складі організації є лабораторія, яка може самостійно виконувати дослідження. Брали грунт на пробу, досліджували його в лабораторії, з`ясувалось, що грунти не держать. Розкриття робили по внутрішній частині будинку, зовнішні стіни не чипали, так як не хотіли портить. Фіксували розташування тріщин. Була наявна паперова мітка- «маяк», який ставив сам замовник, вони його бачили та сфотографували.
Експерт ОСОБА_10 суду пояснив, що за постановою слідчого 27.12.2019 року ним було проведено комплексну судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизи, на вирішення якої були поставлені питання, яка ринкова вартість житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Для її проведення слідчим були надані технічний паспорт, договір купівлі-продажу, рішення, акт обстеження технічного стану, звіт будівельно-технічної лабораторії. 14.11.2019 було проведено обстеження за участі слідчого та двох експертів. Вартість майна повинна була бути визначена на момент продажу будинку. Зазначив, що при оформленні договору купівлі-продажу робляться фото, проте для проведення експертизи вони йому не були надані, слідчий надіслав листа про проведення експертизи в межах наданих документів, а тому технічний стан він врахував, коли обстежував будинок. Вказав, що об`єкт відповідає технічному паспорту, при обстеженні було виявлено дефекти в деяких приміщеннях, про що зазначено у висновку, на стелі тріщина по всій довжині, в коридорі будинку наскрізна тріщина в несучій стіні, всі недоліки зафіксували. У фундаменті відсутні палі, палей там не має. Зазначив, що то є помилки при будівництві та виробництві фундаменту, а тому будинок є аварійним, у зв`язку з чим його ринкова вартість не визначалась.
У судовому засіданні була допитана в якості свідка відповідачка ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона вирішила продати свій будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який будував та подарував їй батько, оскільки її родина змінювала місце проживання. В даному будинку вони проживали багато років, будинок будував батько, який за освітою був інженер-будівельник і працював за освітою на будівництві, проектував багато будівель в м. Суми. На момент продажу там проживали вона, чоловік, син, його дружина та донька. Після розміщення оголошення про продаж будинку їй зателефонувала ОСОБА_11 з приводу його придбання як житла для дитячого будинку сімейного типу. В подальшому нею подавалися документи в службу у справах дітей, було безліч комісій, приїздили батьки родини, для якої придбавався будинок, оглядали його та всю територію та ніяких зауважень щодо стану будинку чи побажань не було, всім все подобалося. В будинку за рік-два до продажу був проведений косметичний ремонт, вони залишили всю техніку, нічого важкого не демонтували. Претензії виникли через досить великий проміжок часу. Зазначила, що вона була присутня під час проведення експертизи та бачила, що в будинку нічого не розвалюється, він просто не доглянутий та в занедбаному стані, меблі були поламані, фасад будинку пофарбований та тріщини там від штукатурки, вони не великі та всередині була невелика тріщина, шпалери здерті, будинок не опалюється 4 роки.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він займає посаду начальника служби у справах дітей Сумської обласної військової адміністрації. Зазначив, що державна програма, яка була започаткована у 2017 році, передбачала придбання житла для дитячих будинків сімейного типу. Обласна державна адміністрація зверталась листом до райдержадміністрації та доручала провести роботу для підготовки кандидатів та надання пропозицій про житлові приміщення, які можуть бути придбані для таких сімей. Від Сумської РДА надійшла пропозиція про виділення коштів для придбання житла. Була створена ОСОБА_13 для розподілу субвенцій та на комісію надані акт обстеження житла, експертиза по вартості, квадратні метри, які б відповідали для проживання дітей в сім`ї. Було прийнято рішення про виділення коштів Косівщинській сільській раді для придбання житла. Згідно постанови житло повинно бути у комунальній власності громади на балансі сільської ради. Сім`я, яка проживала в с. Северинівка, вже виховувала 4 прийомних дітей і вони погодились взяти ще дітей і створити будинок сімейного типу. Батьки і він сам буди присутні при огляді будинку, в якому ще проживала сім`я, вони спілкувались, оглядали житло і це був придатний житловий будинок. За домовленості продавці залишили меблі. Технічна експертиза даного будинку не проводилася, оскільки цього не передбачено в нормативних актах. Експертну оцінку було замовлено сільською радою. Після прийняття рішення головою Сумської ОДА на пропозицію обласної комісії до Косівщинської сільської ради були перераховані кошти, після цього укладений договір, а потім перевезли родину. В подальшому йому стало відомо, що за шпалерами знайшли тріщину, це було вже десь через півроку. Він виїздив, бачив ту щілину і то не була тріщина, а просто пошкодження. Інших скарг до нього не надходило. Він запросив Косівщинську сільську раду і вони прийняли рішення про проведення технічної експертизи. Експертиза була проведена і будинок визнано аварійним. Ним було прийнято рішення про переселення родини. Оскільки він не технічний працівник, під сумнів не може поставити даний висновок.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтримала свій висновок та суду пояснила, що для проведення експертизи їй були надані матеріали цивільної справи, з яких вона використала технічний паспорт, акт державної технічної комісії, проектну-технічну документацію вона витребувала, проте отримала відповідь про її відсутність. Висновок лабораторії ОСОБА_15 був у матеріалах справи, його вони вивчили. Зазначила, що при проведенні експертизи вони не користувалися висновком лабораторії ОСОБА_15 , а проводили власне дослідження. На об`єкті була ОСОБА_13 , серед яких були присутні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Робітниками було демонтовано тротуарну плитку, відмостку, розчищено бетонну конструкцію і виявлено сваї, де саме робили шурф, вказано на схемі. Було зроблено розкопку одного шурфту, зробили висновок про палієво-стрічковий фундамент. На розробку цього шурфту було витрачено 2 години, верхнє покриття було на якісному матеріалі, гарної якості. Розкопка одного шурфту відповідає Методиці дослідження, такі розкопки наносять шкоду будинку, потрібно відновити відмостку, утрамбувати грунт. Якщо в неправильному місці зробити пробу між сваями, то можна зафіксувати лише стрічку і не знайти шурфт. Зазначила, що виявлені тріщини йшли по штукатурці, на зовнішній стороні не повторювалися. Їх конфігурація не може свідчити, що це тріщини по цеглі. Встановлений маяк вони бачили, він не був розтягнутий, незмінений, деформації не було, це говорить, що тріщина не розвивається, деформації конструкції не іде.
Експерт ОСОБА_19 підтримала свій висновокта суду пояснила, що висновок експертизи складений 17.08.2023, обстеження проводили 15.06.2023. При проведенні експертизи використовували матеріали справи, з висновком «Сумбуду» ознайомлювались, але після обстеження будинку з ним не погодились. Зазначила, що вони знайшли фундамент, тоді як в тому висновку зазначено, що його не знайшли. Була залучена організація для розкопки ґрунту, були присутні ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та представник Степанівської селищної ради. Розкопали фундамент у одному місці, фундамент палівно-стрічковий. Не було необхідності розкопувати ще в другому місці, фундамент є. Місце розкопки вони запитували у всіх присутніх, вони були згодні з цим місцем. Копали в тому місці, де були тріщини. Вказала, що були виявлені тріщини, проте вони були по штукатурці, а не по цеглі. Маяк вони включали, він ставився 4 роки тому, в ньому стояла дата, але він не розвивався. Акту на встановлення маяку не було, хто його ставив не відомо. Причиною тріщини могли б бути ґрунтові води, переміщення меблів, якщо б фундамент, то вона б пішла б більше, головне що не має руху тріщини. Можливо й те, що будинок не опалювався більше року, за такими будинками потрібно доглядати. Стан будинку задовільний, придатний для проживання, не зважаючи на тріщину. Всі недоліки, які вони досліджували були видимі, наяву.
Відповідно до ст. 11 ЦК України Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (ч. 1 ст. 679 ЦК України).
Згідно зі ст. 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.
Частиною 1 ст. 700 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 798 ЦК України у разі виявлення покупцем недоліків, не застережених продавцем, покупцем має право вимагати від продавця безоплатного усунення недоліків товару.
Товаром неналежної якості (товаром, що має недоліки) вважається такий, що не відповідає вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, які до нього пред`являються. Недоліки товару класифікують: 1) явний, той, який може бути виявлений у момент отримання товару, результату роботи, наприклад при огляді товару; 2) прихований, тобто той, який став очевидним протягом деякого періоду використання або для виявлення якого в момент отримання потрібні спеціальні знання або специфічні способи приймання.
Правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 708 ЦК України наступають тоді, коли покупець знайшов у придбаному товарі недоліки, про які він не був попереджений продавцем.
На підставу свої вимог позивач зазначає, що у даному випадку мали місце недоліки, які виявлені у придбаному будинку не були очевидними, оскільки не мали видимих дефектів, і у покупця були об`єктивні перешкоди для їх виявлення під час огляду будинку, здійсненого перед укладенням договору купівлі-продажу, тобто вони були прихованими. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності вказаних обставин. Навпаки вони спростовуються висновком комісійної судової будівельно-технічну експертизи проведеної за ухвалою суду, показами експертів ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , допитаної в якості свідка ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_12 .
Так, дійсно висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Суд критично ставиться до висновку експерта №19/119/11-4/80е/11-5/4е від 27.12.2019, який поданий позивачем разом з позовом, яким визначалась ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 19.12.2018 та в якому експерт зазначав, що ринкову вартість визначити не видається за можливе, оскільки експлуатація будинку неможлива внаслідок наявності неусувного фізичного зносу, аварійного технічного стану несучих конструктивних елементів, невідповідності фундаментів будинку вимогам будівельних норм щодо забезпечення надійності та безпеки експлуатації об`єктів(Т.1 а.с. 33 зв.б.-а.с.60). Так при складанні даного висновку експерт використовував та посилався на копію звіту «Обстеження технічного стану житлового будинку(ДБСТ) проведеним Головною випробувальною лабораторією в будівництві ДП «ПАТ» «СУМБУД» на підставі договору №84 від 30.09.2019 укладеного з Косівщинською сільською радою Сумського району. За результатами даного звіту фундамент будівлі мілкого закладання, стрічковий, виконаний з монолітного залізобетону. Як пояснили в судовому засіданні експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , що при обстеженні ними фундаменту будинку була виявлена наявність монолітних залізобетонних паль, що свідчить про те, що будинок має пальово-стрічковий фундамент, про що вони зазначили у своєму висновку експертів від 17.08.2023 №4106. Під час дослідження проведеним Головною випробувальною лабораторією в будівництві ДП «ПАТ» «СУМБУД» цього встановлено не було, як зазначають експерти, що це могло статись у випадку розкопування фундаменту не в тому місці.
Посилання представника позивача на те, що висновок експертів від 17.08.2023 №4106проведений неповно та поверхнево, без врахування усіх матеріалів справи та фактичного стану об`єкту дослідження не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки воно спростовується поясненними експертів ОСОБА_14 та ОСОБА_19 наданими в судовому засіданні.
Не погоджуючись з висновком проведеної за ухвалою суду комісійної судової будівельно-технічну експертизи, представник позивача не позбавлений був можливості звернутись з клопотанням про призначення повторної або додаткової експертизи, але даним правом не скористався.
Інших доказів на підтвердження позовних вимог матеріали справи не містять.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. постанову Великої палати Верховного Суду від 11.10.2023 № 756/8056/19, провадження № 14-94цс21).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, за допомогою належних та допустимих доказів, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.
За змістом ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.
Згідно ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною відповідача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Таким чином, з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником відповідача сума гонорару є неспівмірною із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг і витраченим адвокатом часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Керуючись ст. 12, 81, 141, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 655, 673, 678, 679, 680 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову заступника керівника Сумської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 25.09.2024.

Суддя Л.М.Гончаренко