Провадження №2/748/163/24
Єдиний унікальний № 748/5269/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді: Меженнікової С.П.,

при секретарі Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайло-Коцюбинської об"єднаної територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності за кожним на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивували тим, що вказаний вище житловий будинок відносився до типу господарств колгоспний двір і головою колгоспного двору була ОСОБА_3 , а членом колгоспного двору був її чоловік - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки правовстановлюючі документи на будинок за життя спадкодавців не видавалися, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому змушені звернутись із позовом до суду.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позову (а.с. 88).

Відповідач - Михайло-Коцюбинська об"єднана територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила. Про день та час розгляду справи відповідача повідомлено належним чином. Відзив на позов відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайло-Коцюбинської об"єднаної територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно до копії технічного паспорту, домоволодіння по АДРЕСА_1 було побудоване в 1960 році ( а.с. 16-20).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідки № 296 від 24.10.2023, виданої виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі погосподарських книг сільської ради за 1971-2009 роки, домоволодіння по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи господарств „колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3 , а членом колгоспного двору був її чоловік - ОСОБА_4 . Земельна ділянка за данною адресою в розмірі 0,72 га рішенням Кархівської сільської ради від 29.09.1992 була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 ( а.с. 25).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки встановлено, що спірний будинок належав до суспільної групи господарств «колгоспний двір», тому голова колгоспного двору - ОСОБА_3 та член цього двору - ОСОБА_4 мали право на частину в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР по частині домоволодіння кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_3 , до спадкового майна належала частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд.

Як вбачається з копії спадкової справи № 300/2010, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадщину за законом прийняли її сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачі по справі. ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті дружини- ОСОБА_3 відмовився на користь синів спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 69-73).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , до позивачів, як спадкоємців за законом перейшло право власності на 1/2 частину вказаного вище домоволодіння, яка належала за життя спадкодавцю, тобто, по 1/4 частині кожному.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_4 , до спадкового майна належала частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд.

Як вбачається із Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 09.01.2024, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не відкривалась, заповіти, складені від його імені, відсутні (а.с. 74,75).

Відповідно до довідки № 265 від 05.10.2023, виданої виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , один( а.с. 23).

Доказів , які б свідчили про прийняття позивачами спадщини після смерті ОСОБА_4 , суду не надано.

Факт родинних відносин позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження позивачів Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 ( а.с. 6,7).

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

В зв`язку із відсутністю у спадкодавця ОСОБА_3 правовстановлюючого документа на вказане вище домоволодіння позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить постанова нотаріуса від 21.12.2023 (а.с. 56).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 можливо визнати право власності за кожним по 1/4 частині спірного домоволодіння. Інша 1/2 частина спірного будинку не відноситься до спадкового майна ОСОБА_3 , а тому спадкуванню позивачами не підлягає, і позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягають. Як зазначалося вище, ця частина спірного будинку належала спадкодавцю ОСОБА_4 як колишньому члену колгоспного двору, проте в позові дані вимоги позивачами не заявлені.

Отже позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 392, 1218, 1261 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Михайло-Коцюбинської об"єднаної територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Михайло-Коцюбинська об"єднана територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, , місце знаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, смт Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, буд. 50.

Суддя С. П. Меженнікова