Справа № 643/6577/24
Провадження № 2-о/643/297/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024

11 вересня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Мовчан К.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , та знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його ОСОБА_2 утриманні.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 у період з 13.02.1988 по 03.05.2018 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та була на повному його утриманні. Під час шлюбу постійно проживали однією сім`єю, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 . Під час перебування в шлюбі вели спільний побут. Заявниця не працювала, оскільки займалася постійним доглядом за чоловіком, який мав тяжке захворювання «гломерулонефрит та у 2016 переніс операцію по пересадці нирки. Подружжя жили за кошти пенсії чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. З 01.01.2024 заявниці призначено ІІІ групу інвалідності та призначено пенсію по інвалідності. 06.04.2024, у зв`язку з тим, що покійний чоловік отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» та заявниця перебувала на його утриманні, остання звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою та пакетом документів, у якій просила про переведення на пенсію у разі втрати годувальника. Рішенням відділу перерахування пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ у Вінницької області від 14.03.2024 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, оскільки остання разом із чоловіком були зареєстровані за різними адресами та неї не подано документів, що посвідчують факт перебування на утриманні чоловіка, внаслідок чого заявниця вимушена звернутися до суду.

Заявниця в судовому засіданні підтримала викладені вище обставини та вимоги заяви, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового розгляду.

Суд, вивчивши доводи заяви, вислухавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов такого.

Відповідно до правил ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що 13.02.1988 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно посвідчення, серії НОМЕР_1 від 19.01.2012 ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугою років з 05.11.2010 довічно.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у с. Вільхівка, Харківського району, Харківської області.

Такі обставини вбачаються із копій свідоцтва про шлюб, паспортів громадянина України, пенсійного посвідчення, свідоцтва про смерть (а.с.5-17).

Також встановлено, що ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково з 01.01.2024, що вбачається із копії довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААГ № 307811 від 09.01.2024 (а.с.18).

06.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Винницької області про перерахунок пенсії, а саме перехід на пенсію у звязку з втратою годувальника згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №29 від 14.03.2024 ОСОБА_4 відмовлено в перерахунку пенсії.

Підставами для прийняття такого рішення стало те, що заявниця не надала документів, які б підвереджували факт перебування на утриманні померлого годувальника (а.с.19).

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Встановлення факту перебування особи на утриманні має юридичне значення для одержання спадщини, призначення пенсії у разі втрати годувальника, або відшкодування шкоди, якщо надана допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування тощо.

Факт перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа має вирішити у декілька способів: по-перше, особа має право звернутися до органів та організацій за отриманням Довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні; по-друге, подати заяву до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Так, з боку заявниці на підтвердження факту спільного, постійного проживання однією сім`єю заявниці з ОСОБА_2 та перебуванні на утриманні останнього надано такі докази: копії паспортів громадянина України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть, пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , довідку МСЕК до акту огляду ОСОБА_1 , та рішення про відмову в перерахунку пенсії, що зазначалось вище у тексті.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Разом з цим, із наданих заявницею письмових доказів, які досліджені судом в судовому засіданні, що зазначено текстом вище, не вбачається будь-якого підтвердження факту спільного та постійного проживання однією сім`єю заявниці з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , оскільки такі докази не містять інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засіданні опитаний свідок ОСОБА_5 , який заявив, що знає заявницю та ОСОБА_2 з дитинства, останні проживали однією сім`єю та ОСОБА_1 ніколи не працювала та перебувала на утриманні чоловіка.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що пояснення вказаного свідка, крім дослідженого, вочевидь не достатньо для підтвердження факту спільного, сумісного проживання ОСОБА_2 із заявницею однією сім`єю за адресою, на яку посилається остання - АДРЕСА_1 , більш того, перебуванні на повному, його ОСОБА_2 матеріальному утриманні протягом всього сімейного життя, оскільки обставини, на які посилається заявниця повинні бути підтверджені й іншими належними та допустимими доказами, які б свідчили у своєї сукупності про сумісне, спільне проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 у вказаний період та за указаною адресою, відповідно перебуванні на утриманні, що суду не надано.

Таким чином, аналіз вищевикладеного, дає суду дійти висновку, що з боку заявниці не надано належних та переконливих доказів, а тому через недоведеність доводів заяви, у суду відсутні правові підстави для її задоволення.

Будь-яких заяв або клопотань з боку заявниці про витребування інших доказів не заявлено.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч.7 ст. 81 ЦПК України).

Отже, суд дійшов висновку, що з боку заявниці не надано належних та переконливих доказів, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 12,81, 83, 258-261, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у повному обсязі в задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адреса місця знаходження: 61022, м. Харків, м. Свободи,5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Суддя Сугачова О.О.