Провадження №2/751/256/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддя Лібстер А. С.

секретар судового засідання Курган В.О., Рак Я. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до відповідача ОСОБА_1 , третя особа: Моторно(транспортне) страхове бюро України, про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

учасники справи та представники:

представник позивача ОСОБА_2

відповідач не з`явився

представник відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи не з`явився

В С Т А Н О В И В:

ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 04.08.2023 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-216109740, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 . Строк дії полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 07.08.2023 року по 06.08.2024 року, включно. Крім того, в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки відповідач під час укладення полісу надав інформацію, що забезпечений транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю. 08.10.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу. Після настання ДТП, повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону 1961-ІV, відповідач надав позивачу копію свідоцтва про реєстрацію забезпеченого транспортного засобу, відповідно до якого вказаний транспортний засіб є спеціалізований вантажний фургон малотонажний. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ, забезпечений транспортний засіб за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 0,947т та відповідно до частини сьомої ст. 35 Закону підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Вищезазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 08.10.2023 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. Таким чином, під час укладення полісу відповідач зазначив неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку проходження ОТК, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону №1961-IV, тому поліс ЕР-216109740 слід визнати недійсним.

Позовна заява надійшла до суду 18.12.2023. Головуючий своєю ухвалою від 01.02.2024, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи у спрощеному судовому провадженні з викликом сторін.Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача, клопотанням про відкладення розгляду справи та залученням 06.06.2024 до участі у справі третьої особи Моторно (транспортне) страхове бюро України.

01.05.2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву. Вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» уклавши договір обов`язкового страхування (видавши Поліс), був зобов`язаний перевірити, чи повинен або ні транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль за час дії Полісу. Застрахований автомобіль марки Opel; моделі Vivaro; рік випуску 2008; номерний знак: НОМЕР_1 , має максимальну вантажопідйомність до 3,5т та використовується без мети отримання прибутку, отже відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю. Додатково повідомляє, що під час укладення полісу відповідачем була надана вся запитувана інформація, а тому доводи позивача про введення його в оману не відповідають дійсності. Вважає, що позивачем не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування. Відповідач при укладенні договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності діяв добросовісно виконуючи свої обов`язки належним чином, що підтверджується оплатою згідно укладеного договору. Просить відмовити у задоволенні позову та визнати поважними причини пропуску строку на подачу відзиву на позовну заяву, оскільки дізнався про розгляд справи лише 29.04.2024 з додатку «ДІЯ». (а.с. 46-48)

17.05.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначається, що електронний поліс заповнюється виключно з інформації, наданої/ заповненої страхувальником, відтак, саме страхувальник повідомляє страховика про необхідність проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», та про строки дії чинного протоколу про ОТК, і лише на підставі цієї інформації, поданої страхувальником формується поліс з відповідною інформацією зазначеною у внутрішньому договорі страхування (полісі). Відповідач посилається на положення Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року та Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак дані нормативні акти не мають жодного відношення до порядку укладання електронних договорів страхування, а стосуються виключно паперових екземплярів, а поліс ЕР-216109740 було укладено в електронному вигляді. За своїми технічними характеристиками транспортний засіб «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 за своїм типом відноситься до вантажних автомобілів, однак, згідно категорій транспортних засобів, за якими громадяни можуть бути допущені до керування, він відноситься до категорії В, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів). Відтак, транспортні засоби, призначені для перевезення вантажів дозволеною максимальною масою до 3500 кг підпадають під категорію В, хоч і є вантажними автомобілями. Таким чином, зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу категорії В, свідчить про те, що хоч, транспортний засіб є вантажним за своїм типом, але оскільки його максимальна маса не перевищує 3500 кг, то ним може керувати особа, яка отримала посвідчення водія категорії В. Однак, обов`язок з проходження ОТК кожних 2 роки на нього поширюється, зважаючи саме на його тип - вантажний, у відповідності до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та прямо випливає з відповіді Сервісного центру МВС. Відповідач при укладенні полісу ввів в оману Позивача щодо істотних умов договору страхування, а саме надав неправдиву інформацію щодо типу транспортного засобу «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , а також, що він не підлягає обов`язковому технічному контролю. Звертають увагу на правову позицію в аналогічних справах про визнання електронних договорів страхування недійсними з моменту їх укладення та викладена в постанові Вінницького апеляційного суду від 08.02.2023 р. по справі № 127/17086/22, постанові Київського апеляційного суду від 11.07.2023 р. по справі № 755/2774/22, та постанові Київського апеляційного суду від 26.02.2024 р. по справі № 759/3314/23. Зауважують, що у разі надання відомостей позивачу про те, що відносно забезпеченого транспортного засобу немає дійсного протоколу ОТК на повний строк дії Полісу, позивач не уклав би вищевказаний Поліс, оскільки це б суперечило абзацам 6 та 7 п. 17.1 ст. 17 Закону № 1961-IV. Додатково звертають увагу, що Відповідач надав неправдиву інформацію з метою укладення полісу без дійсного протоколу ОТК, а також задля зменшення вартості такого полісу, оскільки при розрахунку вартості полісу для вантажних транспортних вантажопідйомністю до 2 тонн (включно) мають розмір коригуючого коефіцієнта (К1) - 2, а поліс було укладено з коригуючим коефіцієнтом лише 1,14. (а.с. 55-63).

06.06.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, вважають, що страховик формуючи пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса зобов`язаний перевірити наявну інформацію. Звертають увагу, що в матеріалах справи відсутні будь які документи, що свідчать про здійснення Відповідачем вантажних перевезень з метою отримання прибутку. З урахуванням наданих документів ТОВ «Страхова група «Оберіг» не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що відповідачем при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування. Позивач під час укладення договору обов`язкового страхування (поліс), повинен був перевірити, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, інформацію щодо належності транспортного засобу до типу вантажних і необхідності проходження цим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю за час дії спірного полісу. Таким чином, посилання позивача, що відповідач приховав від представника страхової компанії відомості щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, є необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.79-82).

18.06.2024 від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо заперечення на відповідь на відзив. Вказують, що електронний поліс заповнюється виключно з інформації, наданої/ заповненої страхувальником, відтак, саме страхувальник повідомляє страховика про необхідність проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», та про строки дії чинного протоколу про ОТК, і лише на підставі цієї інформації, поданої страхувальником формується поліс з відповідною інформацією зазначеною у внутрішньому договорі страхування (полісі). Таким чином, під час оформлення електронного полісу ЕР-216109740, саме на Відповідача покладається обов`язок внести достовірні відомості щодо транспортного засобу та відомості щодо проходження ОТК. Транспортні засоби, призначені для перевезення вантажів дозволеною максимальною масою до 3500 кг підпадають під категорію В, хоч і є вантажними автомобілями. Таким чином, зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу категорії В, свідчить про те, що хоч, транспортний засіб є вантажним за своїм типом, але оскільки його максимальна маса не перевищує 3500 кг, то ним може керувати особа, яка отримала посвідчення водія категорії В. Однак, обов`язок з проходження ОТК кожних 2 роки на нього поширюється, зважаючи саме на його тип - вантажний, у відповідності до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Представник Відповідача звертає увагу виключно на категорію транспортного та свідомо ігнорує інформацію щодо його типу, який є вантажним. Хоча для визначення необхідності проходження ОТК та визначення належних коефіцієнтів розміру страхового відшкодування під час укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності враховується виключно ТИП транспортного засобу, а відповідно до наданих доказів транспортний засіб «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) за своїм типом відноситься до вантажних автомобілів. Представник Відповідача або не розуміє різницю між типом та категорію транспортних засобів, або свідомо намагається ввести суд в оману щодо належності транспортного засобу до іншого типу. Обов`язок з проходження ОТК Забезпеченим транспортним засобом прямо випливає з відповіді Сервісного центру МВС та Закону України «Про дорожній рух». Відповідач при укладенні полісу ввів в оману Позивача щодо істотних умов договору страхування, а саме надав неправдиву інформацію щодо типу транспортного засобу «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , а також, що він не підлягає обов`язковому технічному контролю, у зв`язку з чим Поліс було укладено з порушенням вимог Закону № 1961-IV, тому Поліс ЕР-216109740 слід визнати недійсним. Додатково звертають увагу, що Відповідач надав неправдиву інформацію щодо вищевказаного транспортного засобу з метою укладення полісу без дійсного протоколу ОТК, а також задля зменшення вартості такого полісу, оскільки при розрахунку вартості полісу для вантажних транспортних вантажопідйомністю до 2 тонн (включно) мають розмір коригуючого коефіцієнта (К1) - 2, а поліс було укладено з коригуючим коефіцієнтом лише 1,14. (а.с. 95-101).

Ухвалою суду від 06.06.2024 залучено до участі у справі у якості третьої особи Моторно (транспортне) страхове бюро України.

18.07.2024 року надійшли письмові пояснення третьої особи Моторно (транспортне) страхове бюро України, в яких зазначено, що Позивач і Відповідач укладали Договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу Opel р/н НОМЕР_1 за шкоду заподіяну третім особам. У зв`язку з цим, Відповідач розраховував на те, що протягом строку дії Полісу № ЕР-216109740, у випадку настання деліктного зобов`язання, Позивач, як страховик цивільно - правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу Opel р/н СВ7100BE буде нести відповідальність в межах страхових сум, визначених Полісом. І тільки після настання випадку, за яким Позивач мав здійснити виплату страхового відшкодування потерпілій особі за Полісом № ЕР-216109740, Позивач почав здійснювати перевірку того, чи підлягає забезпечений транспортний засіб обов`язковому технічному контролю, що Позивач мав зробити при укладенні такого Договору страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки транспортний засіб Opel р/н НОМЕР_1 не відноситься до категорії транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю за будь-яких умов, а лише у випадку, якщо вказаний транспортний засіб використовується з метою отримання прибутку, а Позивач жодним чином не доводить те, що вказаний транспортний засіб є таким що використовується з метою отримання прибутку, а тому підлягає обов`язковому технічному контролю. Позивач жодним чином не доводить наявність умислу в діях Відповідача щодо введення Позивача в оману, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману, то справжнім наміром і метою подання цього позову, є уникнення Позивачем від відповідальності за Полісом № ЕР-216109740. Тому така поведінка Позивача є порушенням принципу добросовісності, який є одним із основних на яких базується цивільне законодавство і відповідно є проявом суперечливої поведінки ( а.с.108-111).

30.07.2024 представником позивача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на пояснення третьої особи від 15.07.2024. Зазначає, що представник третьої особи вдається до безпідставної переоцінки листа Головного Сервісного центу МВС України, що є прерогативою виключно суду. Посилання та інтерпретація представником третьої особи положень чинного законодавства являються помилковими та некоректними, оскільки юридичний факт обов`язковості проходження технічного контролю транспортним засобом «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 встановлено відповідним контролюючим органом Міністерства внутрішніх справ України. Натомість, належних та достовірних доказів на противагу позиції Головного Сервісного центу МВС України третя сторона не надала. Позивач переконаний, що наразі належним чином та достовірно доведено як мотив так і сам факт введення Відповідачем в оману Позивача під час укладення договору страхування. Основним мотивом для введення в оману зі сторони Відповідача виступало не проходження обов`язкового технічного контролю станом на момент укладення договору, з огляду на необхідність оплати послуг за таке проходження та неправомірне отримання договору страхування без належних на те підстав. Адже, наявність чи відсутність договору страхування патрульна поліція України може перевірити на місці зупинки водія транспортного засобу, натомість наявність чи відсутність протоколу ОТК та взагалі необхідність його наявності встановлюється спеціалізованими департаментами Міністерства внутрішніх справ України. Жодних доказів своїх заперечень, тверджень, пояснень третя особа не надає, що вказує на цілковиту необґрунтованість заперечень щодо суті та предмету даного спору. Позиція третьої особи, що Позивач міг перевірити вказаний факт під час укладення полісу не заслуговують на увагу, оскільки, ТДВ «СГ «Оберіг» був позбавлений права відповідно до Закону № 1961-IV здійснювати подібні запити до державних органів на стадії укладання полісу, даним правом Позивач наділений виключно в порядку розслідування настання ДТП із забезпеченим ТЗ (ст.56 Закону № 1961-IV), що і було зроблено ТДВ «СГ «Оберіг». До того ж направлення подібного запиту на стадії укладення полісу перешкоджало укладенню полісу в день звернення Відповідача, що могло бути розцінено як відмова в укладенні полісу, що заборонено нормами Закону № 1961-IV, оскільки достовірних даних щодо неможливості укладення полісу у ТДВ «СГ «Оберіг» не було ( а.с.129-138).

20.08.2024 представником відповідача через систему «Електронний суд» надійшли пояснення у справі, відповідно до яких він підтримав позицію третьої особи у справі (а.с. 159-161).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого:

Згідно ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Судом встановлено, що 04.08.2023 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки Opel; моделі Vivaro; VIN код НОМЕР_2 ; номерний знак: НОМЕР_1 ; рік випуску 2008; тип транспортного засобу: В2 легковий автомобіль від 1601 до 2000 куб. см. В особливих умовах використання зазначено: не використовується як таксі/маршрутне таксі; не підлягає обов`язковому технічному контролю; до керування допущені особи з водійським стажем не менше 3-х років; використовується протягом повного строку страхування (відповідно до штрих-коду). Термін дії Полісу встановлений з 00 годин 00 хвилин 07.08.2023 року по 06.08.2024 року, включно (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу марки Opel; моделі Vivaro, тип Спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В, повна маса - 2700, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 6).

08.10.2013 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечувалось сторонами.

Згідно листа Головного сервісного центру МВС від 05.12.2023, транспортний засіб «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 0,947т та відповідно до ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Вищезазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 08.10.2023 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (а.с. 7-8).

Пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», визначено, що страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно із п. 14.2 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.

Відповідно до абз. 6, 7 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Пунктом 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», передбачено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Відповідно до ст. 989 ЦК України, визначено обов`язки страхувальника. Страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Крім того, Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1.4 Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ.

Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558.

Інструкцією визначено, що в розділі 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» Полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років.

Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування.

У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду.

Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», уклавши договір обов`язкового страхування, був зобов`язаний перевірити, чи повинен або ні транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль на період дії Полісу.

Відповідно до п. 14.2 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, твердження позивача про те, що страховою компанією не було б укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі надання ОСОБА_1 відомостей про те, що транспортний засіб ««OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , немає дійсного протоколу ОТК на повний строк дії Полісу, не відповідає дійсності, оскільки імперативна норма Закону прямо зобов`язує страховиків укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з кожним страхувальником, який до нього звернувся.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд визнати недійсним поліс страхування з підстав введення відповідачем в оману позивача.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ст. 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину. Особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману.

З урахуванням встановлених у справі обставин, судом встановлено, що позивачем не доведено обставини, які мали підтвердити той факт, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування.

Крім того, судом встановлено, що позивач, взявши на себе зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернувся до суду з позовом тільки після настання страхового випадку, що не відповідає вимогам стандарту поведінки сторони договору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 1, 2, 3, 14, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», Законом України «Про дорожній рух», ст. 15, 16, 203, 229, 230, 898 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер