Справа № 455/870/24
Провадження № 2/455/306/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

09.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Старосамбірським районним судом Львівської області 15.03.2021 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. На момент звернення до суду про видачу судового наказу між сторонами існувала усна домовленість про те, що вона проситиме мінімальний розмір аліментів, а Відповідач у свою чергу по мірі можливого окрім офіційно встановленого в судовому порядку розміру аліментів допомагатиме утримувати сина додатково, що, власне, протягом певного періоду Відповідач і робив, але не добровільно, а після того як вона щоразу фактично випрошувала таку фінансову участь в утриманні сина, та на сьогодні позиція Відповідача зазнала суттєвих змін, він стверджує, що має наміри створити іншу сім`ю і не бажає брати додаткової участі в утриманні сина.

Вказує, що з травня 2021 року їх спільний з Відповідачем син проживає зі нею і відповідно на ній лежить обов`язок його повного забезпечення. Син є школярем, учнем першого класу, у зв`язку з цим витрати суттєво зросли, це окрім харчування і одягу додалися також витрати на школу (навчальні матеріали та харчування). Що стосується харчування, то день в школі обходиться орієнтовно в 60 грн, відповідно в місяць 1200 грн. Зазначає, що з лютого 2022 року у зв`язку із запровадженням в країні воєнного стану, значно зросли ціни на продукти харчування, на взуття та одяг, а Відповідач має задовільний стан здоров`я, високий дохід, працює водієм далекобійником і неодноразово вихвалявся, що має дохід не менше 40000 грн, але добровільно матеріальну допомогу у збільшеному розмірі на утримання дитини попри існуючу домовленість не надає.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 17.04.2024 провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.

21.05.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів мотивуючи наступним. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на 10 травня 2024 року в нього заборгованості у виконавчому провадженні по стягненню аліментів не має. На даний час він зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , та братом ОСОБА_2 . Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 він працює на посаді водія згідно трудового договору у вищезгаданого підприємця та його дохід складає: листопад 2023 року - 7 000,00 грн., грудень 2023 року - 7 000,00 грн., січень 2024 року - 7 100,00 грн., лютий 2024 року - 7 100,00 грн., березень 2024 року - 7 100,00 грн., квітень - 2024 року - 8 000,00 грн. Зазначає, що при його доході в розмірі 8 000,00 грн. позивач просить збільшити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн, щомісячно, тобто половину заробітної плати.

28.05.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якому вказує, зокрема, що факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів не має прямого відношення до суті справи. Щодо розміру доходу відповідача то їй достеменно відомо про те, що відповідач працює водієм далекобійником і має міжнародні рейси, а отже, його дохід не може становити мінімального розміру заробітної плати встановленого в державі. Вказує, що неодноразово повідомляла відповідача про те, що їх син часто хворіє, тому власне в аптеці купувалися ліки, а через пошту замовлялися вітаміни.

Ухвалою суду від 08.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 13.08.2024 продовжено розгляд справи, призначено судове засідання на 12.09.2024.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляд справи, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Ухвалою суду від 12.09.2024 клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено що сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.05.2021 ( а.с.39).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 11.07.2017 сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).

Сторони проживають окремо. Позивачка ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до судового наказу Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.03.2021 у справі №455/208/21, з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 10.05.2024 по ВП №65172737 з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина з 2021 року по 2024 рік у сумі від 1500 до 1775 грн щомісячно. Заборгованість боржника зі сплати аліментів відповідно до вищевказаного виконавчого листа станом на 01.05.2024 відсутня (а.с.43).

Згідно довідки про доходи від 16.05.2024 відповідач ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді водія, загальна сума доходу за період з листопада 2023 по квітень 2024 становить 43300гривень(а.с.46).

Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до статті183та статті184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статтей181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що розмір аліментів, визначений у частці від заробітку, який стягується з відповідача на її користь на утримання сина, є недостатнім з урахуванням витрат, які вона несе на утримання дитини. Позивач вказує, що стягнута судом сума аліментів у даний час не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини.

Тобто, звернувшись з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач фактично скористалась своїм правом та просила змінити спосіб стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму, визначивши такий розмір в сумі 4000 грн.

В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

При цьому, згідно з ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга вказаної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 грн.

Разом з тим, судом відзначається, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, при тому, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини

Вирішуючи спір, суд виходить в першу чергу із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі.

Відтак, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що з часу присудження аліментів, через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим раніше встановлений розмір аліментів у розмірі частини доходу платника аліментів (що згідно розрахунку заборгованості по аліментах з 2021 року по 2024 рік складає в середньому від 1500 до 1775 грн щомісячно) не може забезпечити належний рівень матеріального утримання сина сторін, зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який батьки повинні забезпечити дитині, збільшення потреб малолітнього сина сторін, суд вважає, що збільшення розміру аліментів до 3500 гривень, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, і при цьому інтереси дитини сторін будуть захищеними, оскільки вона буде забезпечена матеріальним утриманням від батька, з яким не проживає, що гарантовано як нормами національного, так і нормами міжнародного законодавства.

Такий розмір аліментів, відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи та інтересам дитини сторін, яка потребує матеріального утримання в більшому розмірі.

Разом із цим, позивач не надала суду доказів, які б свідчили про те, що дохід відповідача надає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, а саме у розмірі 4000гривень, що становитиме близько половини його доходу. Зокрема, докази про наявність інших доходів у платника аліментів, матеріали справи не містять.

Окрім того, визначаючи час, з якого слід стягувати аліменти у новому розмірі, суд виходить із положень абзацу 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, суд зауважує, що зміна способу стягнення аліментів у цій справі призведе і до зміни розміру аліментів.

Отже, стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту звернення до суду із вказаним позовом, як просить позивач.

Отже, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, збільшивши розмір аліментів, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно судового наказу №455/208/21, виданого 15.03.2021року Старосамбірським районним судом Львівської області, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя А.В.Кушнір