Справа № 708/1058/24
Номер провадження № 2/708/453/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Чигиринської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Чигиринська міська рада, у порядку цивільної юрисдикції, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання договору оренди землі загальною площею 9,4984 га, що розташована на території Чигиринської міської ради за межами населиного пункту села Рацеве Черкаського району Черкаської області та охоплює територію колишнього сільськогосподарського аеропорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Під час вирішення суддею питання про відкриття провадження у справі встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За змістом статті 31 Земельного кодексу України, статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Таким чином, земельна ділянка, що надається для ведення фермерського господарства, є основною та необхідною умовою для здійснення фермерським господарством господарської діяльності у сфері товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2012 року між орендодавцем Чигиринскьою районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі.

А згідно Витягу з Державного реєстру речових прв та Додаткової угоди від 22.08.2024 року до Договору оренди землі від 19.11.2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Чигиринському районі 23.11.2012 року №02614, орендодавцем даної земельної ділянки є Чигиринська міська рада.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 800003 від 23.09.2024 року, відповідач є фізичною особою- підприємцем з 20.10.1998 року.

Відповідно до пунктів 1,2 Договору від 19.11.2012 року, предметом договору є земельна ділянка із земель державної власності-землі запасу, що знаходиться на території Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, загальною площею 9,4984 га, кадастровий номер :01:001:1599.

Відповідно до п.14 Договору та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1599 -для ведення фермерського господарства .

Згідно ч. 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що суди під час вирішення аналогічних спорів мають враховувати саме останній висновок Великої Палати Верховного Суду.

Так, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі, з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

Таким чином, вирішальним при розмежуванні юрисдикції спорів вказаної категорії є цільове призначення земельної ділянки.

Враховуючи, що у цій справі спір виник щодо користування землями фермерського господарства, цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Виходячи з того, що між сторонами виник спір, пов`язаний із здійсненням господарської діяльності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися за правилами господарського судочинства, що узгоджується з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням цього, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження в даній справі у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

А згідно з ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права з цими вимогами звернутися до відповідного господарського суду, тобто, до Господарського суду Черкаської області.

На підставі викладеного та, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження по цивільні справі за позовом Чигиринської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання договору оренди землі - відмовити.

Роз`яснити право позивачу звернутись з даним позовом до Господарського суду Черкаської області в порядку господарського судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати позивачу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Г. Івахненко