Провадження № 2/643/4757/24
УХВАЛА

23.09.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання права власності.

Розглянувши вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Положеннями ч. 8 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити власноручний підпис особи, яка правомочна діяти в інтересах позивача.

У даному випадку, позовна заява від імені ОСОБА_1 була підписана його представником адвокатом Вдовидченко О.І. з очевидним застосуванням механічних засобів відтворення власноручного підпису факсиміле.

У той же спосіб адвокатом Вдовидченко О.І. були завірені копії доданих до позовної заяви документів.

Факсиміле з латині «facsimile» - зробити подібне та фактично відтворює власноручний підпис, аналог останнього.

У свою чергу, підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Технічній спосіб відтворення підпису від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну та реальну волю особи, чий підпис відтворено.

За приписами ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи (позивача) на уповноваження певної особи на представництво та відображенні даної волі у проставленому на позовній заяві представником власноручного підпису. Зазначене дає змогу суду виключити будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення на звернення до суду з позовом.

Беручи до уваги те, що використання факсиміле/механічного засобу відтворення підпису при підписанні позову при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством, а також, враховуючи те, що механічний засіб відтворення підпису по своїй суті є копією графічного зображення підпису особи на позовній заяві, беззаперечно відтворений за допомогою копіювальних засобів, не може вважатися таким, що підтверджує повноваження особи, якою подано позов.

Процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та власноручного підписання заяви уповноваженою особою, а відтак подання відповідних заяв з використанням технічного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису особи, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа. Підписання позовної заяви за допомогою технічних засобів (роздруківка на кольоровому принтері/факсиміле) не може вважатися додержанням заявником вимог цивільного процесуального законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 916/3209/20 та ухвалах Верховного Суду від 12.10.2020 у справі № 922/561/20, від 19.08.2020 у справі № 922/561/20, від 24.03.2020 у справі № 5015/118/11, від 15.04.2019 у справі № 922/530/18 та від 18.03.2019 у справі № 916/1901/18, від 17.11.2023 у справі № 500/4200/22, постанові Полтавського апеляційного суду від 22.04.2024 у справі № 554/7125/23 та ін.

Позовна заява, яка підписана за допомогою факсиміле/технічних засобів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, є такою, що не підписана повноважною особою позивача, оскільки не виражає особисту волю особи, яка здійснила такий підпис, про намір захисту порушених прав, що є підставою для повернення позовної заяви.

За усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтями 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 позовну заяву та додані до неї документи.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

3. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко