ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7272/24 Справа № 207/3013/20 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Барильської А.П., Деркач Н.М.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради "ВЕКТОР" Хоменко Олександр Володимирович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, державний реєстратор Мороз Дмитро Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради "ВЕКТОР" Хоменко Олександр Володимирович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М., державний реєстратор Мороз Д.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко І.П. про зняття арешту.

Позовні вимоги Товариства мотивовані тим, що у період часу з 8 жовтня 2013 року по 03 листопада 2020 року було арештоване нерухоме майно, а саме : багатофункціональна будівля, А5, загальною площею 4597,3 метрів квадратних, зі спорудами, огорожею, 1-5, спорудами, тротуаром, І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності.

Позивач зазначає, що 03 листопада 2020 року право власності на вказане нерухоме майно на підставі іпотечного договору № PM-SME303/121/2006, серія та номер 5404, виданого 28 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А.; договору про внесення змін та доповнень №1 до іпотечного договору № PM-SME303/121/2006 від 28 грудня 2006 року, договору про внесення змін та доповнень №2 до іпотечного договору № PM-SME303/121/2006 від 28 грудня 2006 року, посвідченого за реєстровим номером № 5409 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А., виданого 21 липня 2015 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А., перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС».

Тобто, починаючи з 03 листопада 2020 року власником спірної багатофункціональної будівлі є ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС».

20 червня 2018 року державним реєстратором КП Куманівецької сільської ради «ВЕКТОР» Хоменком О.В. на підставі ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 187/998/16ц від 20 червня 2018 року, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41704434 від 20 червня 2018 року, номер запису про обтяження 26712245, яким було накладено арешт на спірне нерухоме майно, належне на дату накладення арешту ОСОБА_1 ..

14 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, відкритого на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт об`єкта нерухомого майна, належного на дату накладення арешту ОСОБА_1 , що закріплено Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43018608 від 14 вересня 2018 року, номер запису про обтяження 27931109.

26 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне Бюро» Мороз Д.О. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/2965/19 від 11 лютого 2019 року, винесеною за клопотанням позивача ОСОБА_3 було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46681596 від 26 квітня 2019 року, номер запису про обтяження 31377797, яким було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна , належного на дату накладення арешту ОСОБА_1 ..

30 березня 2020 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко І.П. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по кримінальній справі 757/12845/20-к від 26 березня 2020 року, винесеною за клопотанням представника цивільного позивача ОСОБА_4 було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51828330 від 30 березня 2020 року, номер запису про обтяження 36128331, яким було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, належного на дату накладення арешту ОСОБА_1 ..

Позивач вказує, що існування обтяжень у вигляді арештів на майно створює перешкоди у реалізації свого права власності.

Враховуючи викладене,позивач просив зняти всі арешти із спірного нерухомого майна.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що існування обтяжень спірного нерухомого майна створює перешкоди в реалізації товариством свого права власності, а тому порушує його право на мирне володіння майном. Апелянт зазначає, що власник майна вправі подати позов про зняття арешту без вимоги про визнання за ним права власності, що вказує на помилковість висновку суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся лише з вимогами про зняття арешту, не ставлячи вимог про визнання права власності на майно, що вказує на недотримання вимог ч. 1 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження".

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що нерухоме майно, а саме: багатофункціональна будівля, А5, загальною площею 4597,3 метрів квадратних, складові частини: споруда, огорожі, 1-5, споруда, тротуар, І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, знаходилося у власності ОСОБА_1 , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 7164639, виданого 24 жовтня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Дудник С.В..

20 червня 2018 року державним реєстратором КП Куманівецької сільської ради «ВЕКТОР» Хоменком О.В. на підставі ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 187/998/16ц від 20 червня 2018 року, накладено арешт на вказаний об`єкт нерухомого майна майно. Особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , особа в інтересах якої встановлено обтяження ОСОБА_2 ..

14 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, на підставі постанови про арешт майна боржника, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким накладено арешт на спірний об`єкт нерухомого майна.

26 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне Бюро» Мороз Д.О. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/2965/19 від 11 лютого 2019 року, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна.

03 листопада 2020 року право власності на спірну нерухомість перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням положень статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови, зокрема, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону.

Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник / володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, а відповідачем у вказаному спорі має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано.

Як вбачається з доданих копій ухвал, арешт на спірну квартиру було накладено з метою забезпечення позову у цивільних справах, в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 та з метою забезпечення кримінального провадження №0001244 від 18.03.2020 року.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Таким чином, законодавцем визначений чіткий порядок скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки, як установлено судом, арешти на спірну багатофункціональну будівлю були накладені на підставі ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 187/998/16ц від 20 червня 2018 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/2965/19 від 11 лютого 2019 року з метою забезпечення позову у цивільних справах, порядок вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України, таким чином позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому правових підстав для задоволення позову в частині скасування арештів майна на підставі ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 187/998/16ц від 20 червня 2018 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/2965/19 від 11 лютого 2019 року немає.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків , передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

В свою чергу приписами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» від 25 липня 2013 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить правових підстав для зняття арешту, який було накладено в рамках виконавчого провадження.

Щодо арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, який накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва по справі №757/12845/20-к від 26 березня 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 131 КПК України серед видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений такий захід як арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України у разі задоволення клопотання сторони кримінального провадження про арешт майна, слідчий суддя (суд) постановляє про це ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України)

Таким чином, слідчий суддя (оскільки з ухвали від 26 березня 2020 року вбачається, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування) наділений повноваженнями вирішувати клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, чинний Кодекс не передбачає.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року. Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Пунктом 42 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 передбачено, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з обставин цієї справи арешт на спірну квартиру в межах кримінального провадження накладено в період дії чинного наразі КПК України, тому правило вказане вище (щодо розгляду цього питання у порядку цивільного судочинства) в цьому випадку не застосовується.

Таким чином, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

У разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, позивач не позбавлений права звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на спірне майно, якщо вважає, що цим заходом забезпечення кримінального провадження порушені його права, а отже, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, а тому правових підстав для задоволення позову в частині скасування арешту майна на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2020 року також немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, рішення в цій частині підлягає скасуванню, з закриттям провадження в частині позовних вимог про зняття арешту з нерухомого майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2020 року по справі №757/12845/20-к.

В іншій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в редакції цієї постанови.

Доводи апелянта в скарзі про те, що існування обтяжень спірного нерухомого майна створює перешкоди в реалізації товариством свого права власності, а тому порушує його право на мирне володіння майном, колегія суддів вважає безпідставними, з підстав викладених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" -задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зняття арешту з нерухомого майна накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2020 року по справі №757/12845/20-к - закрити.

У задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МУСТАНГ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради "ВЕКТОР" Хоменко Олександр Володимирович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, державний реєстратор Мороз Дмитро Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна про зняття арешту - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Н.М Деркач