Справа № 948/2138/23
Номер провадження 2/948/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2015р. на підставі рішення НКРЕКП № 1734 від 11.06.2015р. на території Полтавської області в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» позивач реалізує природний газ для населення. Відповідач є споживачем природного газу в АДРЕСА_1 , оскільки сплатив рахунок за поставлений газ, а тому вказаний факт є його згодою на приєднання до умов типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам, йому присвоєно персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26D16511594N та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати. Позивач належним чином договірні зобов`язання не виконує, станом на 01.11.2023р. має заборгованість.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 19 589, 01 грн та судовий збір.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

20.12.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.17).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження направлені за адресою реєстрації, але 25.12.2023р. повернуті у зв`язку з відсутністю за місцем проживання, що відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням (а.с.20), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що згідно картки абонента ОСОБА_1 йому надається послуга газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно ЕІС-код 56ХМ26D16511594N та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . З січні 2019 року по лютий 2021 року ОСОБА_1 був споживачем природного газу в різних об`ємах, у зв`язку чим йому станом на 31.10.2023р. нарахована заборгованість в розмірі 19 589, 01 грн. Відповідач періодично оплачував послуги в червні, жовтні та грудні 2019 року, а також останній раз у лютому 2020 року (а.с.7).

Згідно Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу (п.1.1.). Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого Реєстру споживачів на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законом порядку (п.1.3.) (а.с.8-9).

Мотиви суду

Частинами 1 та 3 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно п.1 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП 30.09.2015р. № 2496 підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 20 РІІІ цих Правил за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

Як визначено п. 23 Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується.

Відповідно до п. 32 Правил побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Згідно ч.2 ст. 19 закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як убачається із матеріалів справи відповідач, як споживач природного газу, має персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26D16511594N та особовий рахунок № НОМЕР_1 , оскільки користувався послугами природного газу та здійснював часткову оплату за надані послуги.

Згідно п. 9 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем Оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднанням до договору постачання природного газу.

Згідно з п. 1 Р І Правил постачання природного газу вони регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).

Згідно п.4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно абзаців 4 та 5 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач доводів позивача не спростував доказів протилежного не надав.

Отже, враховуючи те, що відповідач у період з січня 2019 року по лютий 2021 року користувався послугами природного газу АДРЕСА_1 , але не повністю оплатив надані послуги, з заявою до позивача про припинення постачання природного газу не звертався, а відтак суд дійшов висновку, що позов про стягнення з нього заборгованості за спожитий газ в розмірі 19 589, 01 грн станом на 01.11.2023 року необхідно задовольнити.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2684, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» заборгованість за спожитий газ в розмірі 19 589, 01 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут», місцезнаходження: м. Полтава, вул. В. Козака, 2А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , інші відомості - невідомі.

Суддя С.В.Кравець