справа № 462/385/24
УХВАЛА

16 квітня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Кмошик С.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовомОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , треті особи служба у справах дітей Пустомитівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування та участі у вихованні дитини.

12.04.2024 представник відповідачки скерував до суду клопотання про призначення у справі судової-психологічної експертизи. Клопотання мотивоване тим, що призначення експертизи необхідне для встановлення справжніх обставин справи щодо психологічної сумісності дитини з батьком, бабою і дідом, визначення можливостей вказаних осіб забезпечити сприятливе для розвитку дитини виховання, визначення актуального психоемоційного стану дитини та чинників, які його забезпечують, в тому числі наслідків спілкування дитини з батьком, з дідом і бабою, та наслідків такого впливу на психологічне становище дитини, тощо.

В судовому засіданні представник відповідачки подане ним клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Позивачі та їх представник проти задоволення клопотання заперечили.

Суд, заслухавши учасників процесу, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

З аналізу вищезазначених правових норм та судової практики слідує, що експертиза може бути призначена судом лише при наявності належного обґрунтування підстав для її проведення.

Так, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Враховуючи предмету спору та наявних матеріалів справи, суд вважає, що розгляд заявлених позовних вимог не потребує спеціальних знань та відповідно такі вимоги можуть бути вирішені судом на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення рішення, а призначення експертизи лише затягне розгляд справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи.

Керуючись ст. 103-105, 260-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.04.2024.

Суддя Постигач О.Б.

Оригінал ухвали