П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Київ

Справа №756/10116/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/9079/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Бевзи А.М., Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Діденко Є.В. 30 січня 2024 року в м. Києві, повний текст рішення складений 20 лютого 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей та визначення способу участі батька у вихованні дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 01 березня 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, зареєстрований Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 331. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року у справі № 369/16986/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Після припинення спільного проживання з відповідачем, діти залишились проживати із позивачем за місцем спільної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2022 року у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні позивач вирішила разом із дітьми виїхати до м. Ізмаїл, Одеської області, однак, як зазначає позивач, відповідач силою відібрав молодшу доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вивіз у невідомому напрямку. У подальшому, з`ясувавши місцезнаходження дитини, позивач виїхала до м. Хмельницький, та за допомогою поліції повернула дитину. Наразі діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із матір'ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на вищевикладене та на відсутність у батька особистого досвіду цілодобового догляду за малолітньою дитиною, необізнаністю у правильному дієтичному харчуванні, не піклуючись, про те, чи відповідають його дії інтересам дітей, і взагалі, чи є вони безпечними для малолітніх дітей, маючи конфліктну ситуацію, позивач ОСОБА_2 просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею.

У січні 2023 року на адресу Оболонського районного суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , до відповідача ОСОБА_2 (позивач за первісним позовом) про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми, в якій він просив зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доньками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щоп`ятниці, щосуботи та щонеділі з 14 год. 00 хв. (п`ятниці) до 20 год. 00 хв. (неділі);

- безперешкодне проведення відпустки з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щороку у літній період строком на 30 діб;

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щороку під час зимових, осінніх та весняних канікул на весь період;

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб в дні народження дітей (з можливою участю інших осіб);

- безперешкодне проведення часу з дітьми щороку в новорічні та різдвяні свята без участі матері та будь-яких інших осіб з 26 грудня по 03 січня (включно) та з 04 січня по 10 січня (включно);

- безперешкодне проведення часу з дітьми щороку без участі матері та будь-яких інших осіб під час святкувань державних свят України - 8 Березня, День Незалежності України, День Конституції України;

- у разі хвороби дитини або дітей, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини та зобов`язати ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі з доньками, надати ОСОБА_3 точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Також у січні 2023 року від позивача ОСОБА_2 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла позовна заява до ОСОБА_3 про визначення способу участі батька у вихованні дітей, в якій вона просила визначити способи участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступні періоди спілкування батька з доньками:

- у першу та третю п`ятницю місяця з 15 год. 00 хв. д 20 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- у першу та третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- у першу та третю неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року об'єднано цивільне провадження №2/756/1393/23 (єдиний унікальний №756/10116/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та цивільне провадження №2/756/1972/23 (єдиний унікальний №756/278/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення способу участі батька у вихованні дітей, з присвоєнням об`єднаній справі провадження №2/756/1393/23 (єдиний унікальний №756/10116/22) та призначено підготовче судове засідання в об`єднаній справі.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не чинити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено ОСОБА_3 такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю між батьками;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 суму судового збору в розмірі 992, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 суму судового збору 81, 20 грн.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог зустрічного позову позивач ОСОБА_2 , її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Представник позивач за первісним позовом зазначає, що враховуючи графік самих дітей з урахуванням інтересів самих малолітніх дітей, їх віку, хворобливого стану здоров`я і потреби у зв`язку із цим у дотриманні індивідуальної програми реабілітації інваліда (для старшої доньки ), періодичному лікуванні, в тому числі стаціонарному, заняттях з психологом, постійному особливому догляді, графік побачень встановлений судом першої інстанції не відповідає інтересам дітей, а можливість перебування дітей без присутності матері протягом тривалого часу з урахуванням кількості встановлених побачень з батьком є передчасним, тому вважає, що в цієї частині рішення підлягає скасуванню.

Крім цього, зауважує, що аналогічна позиція, щодо дитини інваліда була викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 29 липня 2021 року по справі № 758/5545/18, провадження № 61-466св20, якій суд досліджував питання визначення способу участі батьків у вихованні дитини та зробив висновок: що з урахуванням віку дитини, його стану здоров`я, з дотриманням рекомендацій лікарів, відповідних медичних процедур, режиму годування (дієти відповідно до призначення), враховуючи розпорядок (режим) дня дитини, у подальшому, графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина отримуватиме відповідну освіту та додаткове навчання (заняття, секції, гуртки тощо), графік побачень та зустрічі за відсутністю матері - не відповідають інтересам дитини.

Також вказує на те, що визначення порядку участі батька у вихованні дитини в усі передвихідні та вихідні дні є неприйнятним, оскільки порушуються права дитини на спілкування з матір`ю у вільний від занять у школі час (Постанова Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 643/16210/17 (провадження № 61-8399св19). Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 379/1055/18 (провадження № 61- 23143св19).

За наведених обставин просить суд скасувати рішення суду в частині встановлених судом першої інстанції способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дітей задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Федірко С.А. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила про задоволення заявлених ними в апеляційній скарзі вимог.

Представник позивача - адвокат Тернова В.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Треті особи: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім'ї Оболонської районної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині встановлених судом першої інстанції способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми. В іншій частині, а саме в частині визначення місця проживання дітей та зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми, рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як учасниками справи не оскаржується.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи такі обставини та відповідні їх правовідносини.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) від 20 липня 2022 року серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) від 02 жовтня 2018 року серії НОМЕР_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

На даний час діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору найму житлового приміщення від 12 квітня 2022 року.

Відповідно до копії медичного висновку №298 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання, підгрупа «А», у зв`язку з чим видано посвідчення дитини з інвалідністю серії НОМЕР_3 , а опікуном у посвідченні вказано матір - ОСОБА_2 .

З медичних документів також вбачається, що обидві дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають встановлений діагноз непереносимості лактози і глютену.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 2021 році була встановлена індивідуальна програма реабілітації на 2 роки, з якої вбачається наявність обмеження життєдіяльності, а саме обмеження до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. Мета реабілітації визначена як часткове відновлення обмеження життєдіяльності, часткове відновлення осціально-побутового стану. Програма реабілітації передбачена у супроводі матері.

Згідно з Психологічною характеристикою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства та має діагноз F84 (аутизм та розлади аутичного спектру), що виявляється у якісних розладах соціальної взаємодії, комунікації, загальному порушенні психофізичного розладу, а також замкнутістю, стереотипними, повторюваними, обмеженими діями та інтересами.

Відповідно до копій довідок із дошкільних, шкільних та позашкільних навчальних закладів діти займаються різними видами спорту, мають успіхи та показують гарні результати, ОСОБА_4 навчається у КЗ «Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5», ОСОБА_5 навчається у «Приватному закладі дошкільної освіти «Ясла-Садок) «Соняшник» у м. Ізмаїл, у навчальних закладах мати і діти характеризуються позитивно.

Позивач має диплом бакалавра за напрямком «Педагогічна освіта».

За даними Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області відповідач ОСОБА_1 у 2022 році тричі зверталась з повідомленнями про те, що її чоловік відмовляється віддавати дитину.

Згідно з відповідями Ізмаїльського районного відділу поліції, 07 березня 2022 року та 10 березня 2022 року зафіксовані звернення ОСОБА_1 за фактом конфлікту з чоловіком з приводу дітей.

Відповідно до відповіді Ізмаїльського районного відділу поліції від 27 лютого 2023 року та 24 листопада 2022 року зафіксовані звернення від ОСОБА_3 на телефон «102» за фактом того, що дружина забрала дітей і поїхала у Ізмаїл, просить допомогти знайти, де знаходиться дружина. Також, 25 листопада 2022 року на телефон «102» зафіксоване звернення від ОСОБА_3 за фактом того, що дружина не дозволяє побачитись із дітьми.

Відповідно до відповіді Головного управління Національної Поліції у м. Києві (Дарницьке управління) від 04 січня 2023 року та 27 лютого 2023 року зафіксовані звернення ОСОБА_3 на телефон «102» за фактом того, що дружина вивезла дітей за кордон, всупереч рішенню відповідних служб.

За даними Державної прикордонної служби України громадянки України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїжджали за кордон ІНФОРМАЦІЯ_6 , та повернулися в Україну 12 січня 2023 року.

Згідно з довідками від 23 березня 2022 року № 5107-, № 5107- та № 5107- ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи.

Згідно з Висновком органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 01/21-1714 від 19 грудня 2022 року, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15 грудня 2022 року № 888, визначено батьку ОСОБА_3 наступний спосіб і порядок участі у вихованні малолітніх доньок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю з матір`ю дітей;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня.

Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 06 березня 2023 року № 01/21-239 засідання комісії з питань захисту прав дитини, виходячи з інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити наступний спосіб участі батька, ОСОБА_3 , у вихованні малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з ними:

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю з матір`ю дітей;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2).

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.

Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року була ратифікована Конвенція ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 цієї Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

В силу ст. 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно зі ст. 12 Конвенції Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що в усіх подібних випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Положеннями ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1,2 ст. 154 СК України).

Відповідно до положень ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку передбачено ч. 5 цієї статті. Той з батьків хто проживає окремо зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такій участі. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В порядку визначеному ч.4 ст. 23 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 379/1055/18 погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який виходив з того, за умови надання позивачу всіх вихідних днів для спілкування з дітьми, порушується принцип рівності прав на виховання дітей, оскільки мати дітей не матиме жодного вихідного дня для того, щоб скористатися своїм правом на участь у вихованні дітей, їх розвиток використовуючи для цього свої вихідні дні. Верховний Суд вказав, що обставина, що загальний час, які діти проводять із матір`ю є в цілому більшим, ніж ті години, які визначив суд для спілкування дітей з батьком не може сама по собі бути підставою для позбавлення матері можливості проводити декілька вихідних днів разом із дітьми. При цьому також зазначено, що не існує такої можливості, щоб не порушуючи звичний розпорядок дня дітей, не враховуючи їх інтереси, право на відпочинок, ігри, інші заняття, абсолютно порівну поділити між батьками час, який вони можуть проводити з дітьми.

У постанові від 29 липня 2021 року у справі № 758/5545/18 Верховний Суд вказав, що встановлюючи порядок побачень батька з сином апеляційний суд, не погоджуючись у повній мірі з висновком органу опіки та піклування, врахувавши стан здоров`я дитини, її психоемоційний стан, необхідність особливого догляду, дотримання розпорядку дня, відповідної дієти, медичних процедур, виходив із якнайкращих інтересів дитини, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про визначення порядку побачень батька шляхом спілкування з сином у присутності матері дитини.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є батьками малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони проживають окремо, діти залишились проживати разом з матір`ю.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні дітей, з приводу чого сторони звертались до поліції з різних причин. Разом з тим обидві сторони у справі погоджуються з тим, що батько має беззаперечне право на спілкування і побачення з дітьми.

Суд першої інстанції прийняв до уваги рішення органу опіки і піклування, висновок органу опіки і піклування наданий у цій справі, віддаленість проживання дітей від батька, та вважав, що режим побачень батька із дітьми необхідно встановити у спосіб, найбільше наближений до висновку органу опіки і піклування, що буде відповідати як інтересам дітей, так і враховувати можливості батьків.

Разом з тим, поза увагою органу опіки та піклування та суду першої інстанції залишилось те, що виходячи з встановленого порядку спілкування батькові дітей визначено право проводити з дітьми всі вихідні починаючи з п`ятниці з 15.00 до 20.00 год. у присутності матері, у суботу з 10.00 до 18.00 год. та у неділю з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері. Крім того батькові надано право проводити час з дітьми щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері. Однак за умови надання батькові всіх вихідних днів для спілкування з дітьми, порушується принцип рівності прав на виховання дітей, оскільки мати дітей не матиме жодного вихідного дня для того, щоб скористатися своїм правом на участь у вихованні дітей, їх розвиток використовуючи для цього свої вихідні дні. Також мати позбавляється права проведення з дітьми всіх зимових канікул.

Виходячи з положень ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

А тому апеляційний суд приходить до висновку, що з метою врахування найкращих інтересів дітей та рівності прав батьків, доцільним є визначення порядку спілкування батька з дітьми кожні І та ІІІ п`ятницю з 15.00 год. до 20.00 год., І та ІІІ суботу з 10.00 год. до 18.00 год., І та ІІІ неділю з 10.00 год. до 15.00 год.. При цьому слід зазначити, що у висновку органу опіки час у неділю був визначений з 10.00 год. до 15.00 год., а судом першої інстанції час у неділю визначений з 10.00 год. до 18.00 год. без жодного обґрунтування. Тому враховуючи визначений загальний час спілкування батька з дітьми, колегія суддів вважає що час у неділю має бути визначений з 10.00 год. до 15.00 год.

Вирішуючи питання щодо участі матері при побаченнях батька з дітьми суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано суду доказів, які би свідчили, що батько не здатен належним чином забезпечити потреби дітей у разі відсутності матері. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є з особливими потребами через її стан здоров?я, страждає на хронічне психічне захворювання (аутизм та розлади аутичного спектру), що виявляється у якісних розладах соціальної взаємодії, комунікації, загальному порушенні психофізичного розладу, а також замкнутістю, стереотипними, повторюваними, обмеженими діями та інтересами.

Тобто дитина має обмеження у життєдіяльності, зокрема, щодо спілкування і соціальних зав`язків. Сторонами визнано, що вже більше року відсутнє спілкування батька з дітьми, оскільки в ході кримінальної справи відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А тому з урахуванням стану здоров`я дитини і тривалої відсутності спілкування з батьком, їх зустрічі без присутності матері не вбачаються доцільними.

Крім того, обидві дитини мають діагноз непереносимість глютену та лактози, вони мають тісний зв`язок між собою, а тому визначення для кожної дитини окремого порядку спілкування не є доцільним також.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що присутність матері при спілкуванні батька з дітьми, з урахуванням стану здоров`я, психоемоційного стану, необхідність особливого догляду та медичних процедур, є необхідною та відповідає інтересам дітей.

Також, враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає за необхідне визначити місце зустрічі батька з дітьми на нейтральній території, але в межах населеного пункту місця проживання дітей.

Вирішуючи питання щодо визначення батькові кожного року проведення новорічних та різдвяних свят з 04 січня по 10 січня, апеляційний суд також враховує стан здоров`я дітей і принцип рівності прав батьків, і вважає, що вказане порушує право матері на проведення цих святкових днів і зимових канікул разом з дітьми.

А тому колегія суддів вважає, що як і інші святкові дні та канікули протягом року мають визначатися за домовленістю між батьками.

В частині визначення безперешкодного спілкування батька з дітьми по відеозв'язку в будь-який день тижня, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність встановлення такого порядку спілкування. Однак, вказане право батька повинно відповідати і інтересам дітей, а тому слід зазначити, що таке спілкування має відбуватись з урахуванням режиму і графіку шкільних і позашкільних занять дітей.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не достатньо повно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки висновку органу опіки та піклування, а тому рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про визначення способу участі батька у вихованні дітей підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вказаних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року в частині вирішення вимог про визначення способу участі батька у вихованні дітей - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дітей та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення способів участі у вихованні дітей - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

· у І та ІІІ п`ятницю з 15.00 год. до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

· у І та ІІІ суботу з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

· І та ІІІ неділю з 10.00 год. до 15.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

· протягом року канікули та святкові дні за домовленістю між батьками;

· безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня з урахуванням режиму та графіку шкільних і позашкільних занять дітей.

Інші позовні вимоги - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 26 вересня 2024 року.