Справа № 740/5662/24
Провадження № 2-н/740/998/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

установив:

19.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ФОП ОСОБА_2 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, у розмірі 76 000,00 грн. Заява обґрунтована тим, що 15.12.2023 заявника прийнято на роботу продавцем-консультантом до ФОП ОСОБА_2 . Сторони не підписували ні трудовий договір, ні наказ про призначення його на роботу, домовилися лише про виплату заробітної плати у мінімальному розміру, встановленому законом, яку він ні разу не отримував. За твердженням заявника, станом на вересень 2024 року за боржником утворилася заборгованість зі сплати заробітної плати у розмірі 76 000,00 грн.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, встановлено таке.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Однак до заяви про видачу судового наказу не додано жодних доказів на підтвердження того, що невиплачена заявнику заробітна плата за період з грудня 2023 року по вересень 2024 року становить суму в розмірі 76 000,00 грн, тобто усупереч вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви не додано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 ст. 165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Ураховуючи, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165, 166, 259 261 ЦПК України, суддя

ухвалив:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили згідно зі ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко