ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

присяжних Піддубна О.М.. Неживий І.О.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника заінтересованої особи Болілого Ю.М., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування ВК Фастівської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, відповідно до якої просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та встановити над нею опіку.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024 року провадження у справі зупинено, у зв`язку з призначенням судової психіатричної експертизи.

25.06.2024 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта від 29.05.2024 року № 170-ц, за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2024 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні заявник просив відкласти розгляд справи для отримання висновку органу опіки про призначення його опікуном над ОСОБА_3 в подальшому до суду не зявився, клопотань, заяв до суду не надходило.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи зазначив, що заявник до органу опіки та піклування не звертався і питання призначення його опікуном на засіданні комісії не вирішувалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду (ст. 40 ЦК України).

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою (по матері) заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 170-ц від 29.05.2024 року експертів відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічний розлад легку розумову відсталість (F-70.0 за МКХ-10), який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 цих Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно дост. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За змістом ч. 1ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України).

Тож, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Водночас із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Приймаючи до уваги, що до суду подання органу опіки та піклування про призначення опікуном заявника ОСОБА_1 не надійшло, суд не знаходить підстав для призначення заявника опікуном.

Разом з тим, ст. 65 ЦК України, передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

В цьому випадку обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 4,7,10,76-78,258,259,263,265,295-300 ЦПК України, на підставі ст. 39, 40, 60 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради, , місцезнах.: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей

Присяжні О.М.Піддубна

І.О.Неживий