Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Коломієць О.С.,

за участю секретаря судового засідання Смоляра А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/13051/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук Андрій Ігорович про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), укладений невстановленою особою від імені ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №1257, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Поліщуком А.І. та застосувати наслідки визнання даного договору недійсним, безоплатно повернувши вказану квартиру ОСОБА_1 у приватну власність;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Поліщука А.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36563616 від 10 серпня 2017 року про реєстрацію права власності спірної квартири за ОСОБА_2 та припинення права власності за ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2665 від 21.03.2013 ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вказувала, що 10 серпня 2017 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Поліщуком А.І. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.08.2017. Стверджувала, що на даний час ОСОБА_2 є власником квартири. Вважала, що вищезазначений договір купівлі-продажу квартири від 10.08.2017 №1257 є недійсним, оскільки укладений на підставі підроблених документів, а вказана квартира вибула поза волею ОСОБА_1 .

Зазначала, що невстановлена на даний час особа, підробивши паспорт ОСОБА_1 , використовуючи паспорт серії НОМЕР_1 від 06.04.2002, який видавався на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який рахується втраченим, видаючи себе за ОСОБА_1 прибула до приватного нотаріуса Поліщука А.І. з наміром відчужити квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 . Надалі, нотаріус, будучи введеним в оману підробленим паспортом, 10.08.2017 посвідчив достовірність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 10.08.2017, зареєструвавши право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 Вказувала, що за даним фактом шахрайства Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0004451 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, проводиться досудове розслідування. Враховуючи вищевикладене, просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року позовні вимоги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу №1257 від 10 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним та безоплатно повернуто квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у приватну власність. Скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Поліщука А.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36563616 від 10 серпня 2017 року про реєстрацію права власності спірної квартири за ОСОБА_2 та припинення права власності за ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказував, що ОСОБА_2 не було повідомлено у встановленому законом порядку про розгляд справи, що позбавило останнього права подати суду докази, якими він заперечує проти позову. Зазначав, що у ОСОБА_2 на момент укладання договору купівлі-продажу квартири був відсутній умисел на вчинення будь-яких дій направлених на порушення прав та інтересів третіх осіб. Крім того, вказував, що на момент укладання правочину також були відсутні підстави вважати, що продаж квартири здійснюється не власником, оскільки необхідний для вчинення правочину пакет первинних правовстановлюючих документів був в розпорядженні особи, яка здійснювала продаж, інформація з реєстрів підтверджувала реєстрацію права власності на майно. Стверджував, що нотаріусом вивчались надані документи, жодних зауважень або сумнівів вони не викликали. Вважав, що факт виконання підпису в оспореному договорі іншою особою не встановлений належними доказами, а у висновку експерта №1/3-311 від 12.11.2018 Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, на який посилався суд першої інстанції, міститься лише припущення, що виконаний підпис ймовірно не належить позивачу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишено без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено. Постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, під час нового розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

13 червня 2022 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30 травня 2022 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 червня 2022 року було зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно до залучення у справі правонаступників ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно, у зв`язку із закінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року було зупинено апеляційне провадження по вказаній вище справі, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 №164 (з наступними змінами), встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 березня 2023 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року по вказаній вище цивільній справі.

Відповідно до копії спадкової справи №56/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_6

04 квітня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 про залучення правонаступника та зупинення провадження у справі, з тих підстав, що у провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває на розгляді цивільна справа №296/7464/22 за позовом ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 в частині зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі №296/7464/22.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

07.06.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2023 року в справі №296/7464/22 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно.

Листом від 21 грудня 2023 року витребувано з Богунського районного суду м. Житомира для огляду цивільну справу №296/7464/22 за позовом ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу.

На запит суду 27.12.2023 для огляду надійшла вказана вище цивільна справа №296/7464/22 за позовом ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу.

Так, з матеріалів цивільної справи №296/7464/22 вбачається, що 01.11.2022 ОСОБА_6 в порядку позовного провадження звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, у якому просив встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 в період з 2014 року по 29.05.2022.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2022 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу передано на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

30 травня 2023 року представником ОСОБА_6 ОСОБА_7 подано заяву про залишення позову ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу без розгляду з тих підстав, що у даній справі між сторонами відсутній спір про право, а Корольовським районним судом м. Житомира від 17 квітня 2023 року у справі №296/2568/23 відкрито окреме провадження за заявою ОСОБА_6 , заінтересована особа Житомирська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2023 року в справі №296/7464/22 позовну заяву ОСОБА_6 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу залишено без розгляду.

Оскільки, як встановлено, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебувала на розгляді цивільна справа за заявою ОСОБА_6 , заінтересована особа Житомирська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17 січня 2024 року апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно було зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі №296/2568/23.

06.03.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року у справі №296/2568/23 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_6 , заінтересовані особи Житомирська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з 2014 по 29.05.2022.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05 серпня 2024 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук А.І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно.

Згідно з статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи - сторони в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступників за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У справі, що переглядається спірні правовідносини щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) і застосування наслідків визнання даного договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на майно (квартиру) допускають правонаступництво.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Як вбачається з копії спадкової справи №56/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої звернувся ОСОБА_6 .

Разом з тим, ОСОБА_6 не підтверджено факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладання шлюбу з ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому він вважається таким, що спадщину після смерті ОСОБА_1 не прийняв.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_6 в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою встановлення правонаступників ОСОБА_1 , Житомирським апеляційним судом також було зроблено запити до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради про надання довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 , а саме хто з членів сім`ї постійно проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_3 ; до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про надання інформації про коло осіб, які були зареєстровані за адресою реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 ; до ОСББ «Перемоги 46А» про надання довідки про те, хто з членів сім`ї постійно проживав разом із ОСОБА_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

21 грудня 2023 року на запит суду від центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради надійшла відповідь, відповідно до якої ЦНАП не є суб`єктом надання адміністративних послуг у сфері реєстрації/зняття з реєстрації осіб та відповідно не є розпорядником та володільцем зазначеної інформації. Запит було перенаправлено за належністю до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради для розгляду по суті.

26 грудня 2023 року на запит суду від Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради надійшла відповідь, згідно якої за адресою: АДРЕСА_3 було зареєстровано місце проживання: - з 15.01.2014 по 01.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 01.08.2022 ОСОБА_1 знята із зареєстрованого місця проживання по електронному повідомленнню Барашівської територіальної громади від 15.08.2022; - з 16.08.2017 по 17.08.2017 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з 16.08.2017 по 17.08.2017 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зняті з зареєстрованого місця проживання по повідомленню Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17.08.2017. Встановлення родинних відносин та здійснення перевірки місця проживання громадян не відноситься до компетенції Управління.

Відповідно до довідки КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради №22 від 01.06.2022 ОСОБА_1 1952 року народження, проживала в КУ «Березівський психоневрологічний інтернат» з 22.04.2022 згідно наказу №16 від 22.04.2022 та перебувала на повному державному утриманні. Відрахована з інтернату у зв`язку зі смертю 29.05.2022, наказ №23 від 29.05.2022.

Таким чином, в ході апеляційного перегляду справи колегією суддів було вчинено всі дії щодо встановлення спадкоємців (правонаступників) померлої ОСОБА_1 , які вважаються такими, що прийняли спадщину згідно статті 1268 ЦК України, проте кола можливих спадкоємців (правонаступників) померлої ОСОБА_1 встановлено не було.

Пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Хоча спірні правовідносини у даній справі і допускають процесуальне правонаступництво, однак спадкоємці (правонаступники) після померлої ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлені, тому наявні правові підстави для закриття провадження у справі.

Щодо заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає перевірці апеляційним судом на предмет законності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1485158 від 21.03.2013 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2013 №2665 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 серпня 2017 року ОСОБА_1 зобов`язалася передати у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , а останній зобов`язувався прийняти цю квартиру, сплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі.

Відповідно до п.3.1. договору право власності у покупця на відчужувану квартиру виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору.

Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу, при вчиненні нотаріальної дії з купівлі-продажу вищевказаної квартири, нотаріусу наданий паспорт на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданий Корольовським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області 21.08.2012.

Відповідно до листа управління державної міграційної служби України в Житомирській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Житомира документована Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 від 29.01.2002. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 06.04.2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гайки Бердичівського району Житомирської області. Відповідно до службових відміток Ф №1, 03.06.2005 надійшов запит з Бердичівського РВ УМВС щодо втрати/крадіжки вищезазначеного паспорта.

Нотаріус, будучи введеним в оману підробленим паспортом, 10.08.2017 посвідчив достовірність договору купівлі-продажу, зареєструвавши в реєстрі за №1257 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

За даним фактом в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0004451 від 19.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.190, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, за фактами щодо незаконного заволодіння невстановленою особою, шляхом обману, належною ОСОБА_1 на праві приватної власності, квартирою АДРЕСА_1 , підробки та використання невстановленою особою паспорту громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 . Досудове слідство у справі триває.

Згідно висновку експерта №1/3-311 від 12.11.2018 Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, за наслідками проведеної судової експертизи у кримінальному провадженні, досліджуваний рукописний текст у графі «ПРОДАВЕЦЬ» на третій сторінці договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1257 від 10.08.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «ПРОДАВЕЦЬ» на третій сторінці договору купівлі-продажу квартири укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1257, від 10.08.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний рукописний текст у графі «ПІДПИС» довіреності зареєстрованої в реєстрі за №1060, від 28.07.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «ПІДПИС» довіреності зареєстрованої в реєстрі за №1060, від 28.07.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 27.08.2020 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 10.08.2017.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18).

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто основним юридичним фактом, що підлягає встановленню судами, є дійсна спрямованість волі сторін на укладення договору.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Згідно із статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно він особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Звертаючись до суду з позовом, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що свою волю на вчинення зазначеного правочину ОСОБА_1 не виявляла та його не підписувала.

Колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення вищевказаного правочину щодо відчуження належного їй нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , знайшли своє підтвердження.

Зокрема, колегією суддів встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10 серпня 2017 року ОСОБА_1 зобов`язалася передати у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , а останній зобов`язувався прийняти цю квартиру, сплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі.

Зі змісту договору купівлі-продажу, при вчиненні нотаріальної дії з купівлі-продажу вищевказаної квартири, нотаріусу наданий паспорт на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданий Корольовським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області 21.08.2012.

Відповідно до листа управління державної міграційної служби України в Житомирській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Житомира документована Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 від 29.01.2002. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 06.04.2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гайки Бердичівського району Житомирської області. Відповідно до службових відміток Ф №1, 03.06.2005 надійшов запит з Бердичівського РВ УМВС щодо втрати/крадіжки вищезазначеного паспорта.

Листом Управління житлового господарства Житомирського міськвиконкому КП «Виробниче житлове ремонтно експлуатаційне підприємство №5» Житомирської міської ради №356/3 від 15.09.2017 повідомлено, що паспортистом підприємства 10.08.2017 дійсно була видана довідка за №1493 про склад зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 жінкою, яка пред`явила посвідчення соціального робітника та повідомила, що здійснює за нею догляд. На запитання паспортиста, куди потрібна довідка ОСОБА_1 жінка відповіла, що довідка потрібна для оформлення пакету документів на отримання грошової допомоги.

За фактом шахрайства в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0004451 від 19.08.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.190, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, за фактами щодо незаконного заволодіння невстановленою особою, шляхом обману, належною ОСОБА_1 на праві приватної власності, квартирою АДРЕСА_1 , підробки та використання невстановленою особою паспорту громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 . Досудове слідство у справі триває.

Згідно висновку експерта №1/3-311 від 12.11.2018 Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, за наслідками проведеної судової експертизи у кримінальному провадженні, досліджуваний рукописний текст у графі «ПРОДАВЕЦЬ» на третій сторінці договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1257 від 10.08.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «ПРОДАВЕЦЬ» на третій сторінці договору купівлі-продажу квартири укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1257, від 10.08.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний рукописний текст у графі «ПІДПИС» довіреності зареєстрованої в реєстрі за №1060, від 28.07.2017, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «ПІДПИС» довіреності зареєстрованої в реєстрі за №1060, від 28.07.2017 року, виконаний, ймовірно, не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Колегія суддів враховує, що зазначений висновок експерта №1/3-311 від 12.11.2018, який міститься у матеріалах кримінального провадження №0004451, є письмовим доказом того, що підпис від імені позивача в оспореному договорі вчинений не ОСОБА_1 , а іншою особою. При цьому, відсутність вироку у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови у прийнятті та дослідженні доказів, отриманих законним шляхом під час досудового слідства, які містять інформацію щодо предмета цивільного спору.

В той же час, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позову в суду першої інстанції були відсутні, з огляду на наступне.

У пункті 7.11 постанови від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (пункти 7.17, 7.18, 7.21 вищевказаної постанови).

Тобто, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

Отже, позивачем було обрано спосіб відновлення порушеного права (визнання договору купівлі-продажу недійсним), який не підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у цій справі.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 серпня 2022 року у справі №524/1974/20, у подібних правовідносинах.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в КУ «Березівський психоневрологічний інтернат», про що виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області зроблено відповідний актовий запис №65 від 30 травня 2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Хоча спірні правовідносини у даній справі і допускають процесуальне правонаступництво, однак в ході апеляційного перегляду справи колегією суддів було вчинено всі дії щодо встановлення спадкоємців (правонаступників) померлої ОСОБА_1 , які вважаються такими, що прийняли спадщину згідно статті 1268 ЦК України, проте кола можливих спадкоємців (правонаступників) померлої ОСОБА_1 встановлено не було.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, однак спадкоємці (правонаступники) після померлої ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлені, з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права, наявні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Поліщук Андрій Ігорович про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, застосування наслідків недійсності правочину, скасування державної реєстрації права власності на майно закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26 вересня 2024 року.

Головуючий

Судді