Провадження № 2/686/5954/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

В серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, який обґрунтовує тим, що за час перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .

Донька постійно проживає разом із ним та перебуває на його повному утриманні, відповідач коштів на утриманні дитини не надає. Означені обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання. Тому просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі однієї четвертої частини її заробітку (доходу)

При визначенні розміру аліментів про сить врахувати, що відповідач є власником нерухомого майна, у його власності є автомобіль..

Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання кожної дитини у розмірі по 4 000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, повідомлена про час і місце розгляду у передбаченому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про часі місце судового розгляду у передбаченому законом порядку.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 07 березня 2024 року.

24.09.2024 року ухвалено рішення у справі.

Суд, заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Від шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , актовий запис за № 38.

Донька зареєстрована за місцем реєстрації матері, хоча постійно проживає разом із батьком, що підтверджується довідками та не заперечується відповідачем.

Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення, способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Відповідно до положень частини 1 статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, є працездатним, відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України зобов`язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При призначенні аліментів у такому розмірі суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів.

При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Тому слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки в даній категорії справ позивач звільнена від сплати судового збору, такі витрати в сумі 1211.2 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Що стосується витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частинами третьою, п`ятою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Представництво щодо підготовки матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 здійснювала адвокат Янюк К.М., на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ № 1075476 від 12.08.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 17.06.2024 №24/24, відповідно до п. 4.2 сторони погодили, що гонорар адвоката у межах представництва інтересів клієнта в суді в межах судової справи залежить від домовленості сторін.

Згідно попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу склав 5 000 грн, до якої ввійшли аналіз судової практики та підготовка позовної заяви в розмірі 3 000 грн. підготовка відповіді на відзив 1 000 грн. та участь у судових засіданнях 1 000 грн..

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що є підстави для зменшення розміру суми цих витрат до 3000 грн., оскільки відзиву на позову представник не подавала та участі у судовому розгляді не брала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,76.81,89,265,288,289 ЦПК України, ст. 180,182,183, 191 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї четвертої частини її заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши до негайного виконання стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211.2 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн..

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя: