Справа № 352/2137/24
Провадження № 2-п/352/11/24
УХВАЛА

25 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12 вересня 2024 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2024 року у цивільній справі №352/2137/24 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено.

24 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2024 року.

Згідно ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до положень ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Частиною 6 статті 285 ЦПК України встановлено, що до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Згідно п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року встановлено у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Таким чином, до заяви про перегляд заочного рішення необхідно додати документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Тисмениця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009666, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Відповідач ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення не сплатила, а з посиланням на п.п. г, п.2 ч.1 ст. 8 Закон України «Про судовий збір» просила звільнити її від сплати судового збору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити сторону від сплати судового збору.

У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами сторін, з другого боку.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд повинен врахувати особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, а також забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору, та інтересами заявника на судовий захист.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та за наявності клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п.п. г, п.2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

До своєї заяви відповідач ОСОБА_1 долучила копію посвідчення багатодітної сім`ї, але суд звертає увагу, що відповідним правом наділені саме позивачі, інші ж учасники процесу можуть посилатися лише на свій майновий стан (п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Будь-яких доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідачем надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ч.8 ст.285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, відповідно до якої, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Всупереч зазначених вище норм закону заявником не було сплачено судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення.

За наведених обставин заяву належить залишити без руху, надавши заявнику строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 43, 185, 260, 285 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12 вересня 2024 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху, для усунення недоліків, а саме:

- сплатити судовий збір в сумі 605,60 грн.

Встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ОЛІЙНИК