ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6996/24 Справа № 202/3529/24 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки домоволодіння та земельної ділянки в натурі, визнання права особистої власності на це майно, припинення права спільної часткової власності (суддя першої інстанції ОСОБА_4 )

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про виділення частки домоволодіння та земельної ділянки в натурі, визнання права особистої власності на це майно, припинення права спільної часткової власності.

До вказаного позову позивачкою було додане клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року клопотання ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи - задоволено.

Призначено у цивільній справі № 202/3529/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки домоволодіння та земельної ділянки в натурі, визнання права особистої приватної власності на це майно, припинення права спільної часткової власності, судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи поставлено такі питання:

1) Яка ринкова вартість домоволодіння з господарськими спорудами та будівлями, за адресою:

АДРЕСА_1 ) Чи є технічна можливість розділити (виділити частку в натурі) об`єкт нерухомого майна -домоволодіння з господарськими спорудами та будівлями, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ідеальних часток співвласників ( ОСОБА_3 42/100 часток; ОСОБА_1 58/100 часток)?

3) Чи є технічна можливість поділу домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , ц відповідності до 42/100 часток ОСОБА_3 та 58/100 часток ОСОБА_1 , в дві відокремлених частини будинку із самостійними виходами?

4) Чи є технічна можливість розділити (виділити частку в натурі) об`єкт нерухомого майна 42/100 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_3 , а саме частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та складається з частини житлового будинку: кухня - 11 кв.м, сіни - 7.3 кв.м, житлова-зал 12,8 кв.м, житлова-спальня 11,3 кв.м, житлова-спальня 8,4 кв.м, коридор 1,1 кв.м, сіни 6,7 кв.м, санвузол 3,1 кв.м, всього загальною площею 61,9 кв.м, житлова - 32,7 кв.м, літні кухні літери Б,Г,З, загальною площею 53,3 кв.м.; надвірні споруди: гараж ямою -16,0 кв.м, літера Е, незавершена споруда-фундамент частина металевої огорожі з окремим виходом, колодязь №1, зливна яма №14?

5) Які варіанти розподілу (виділення частки в натурі) об`єкта нерухомого майна (домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ) можливо визначити відповідно до часток співвласників ( ОСОБА_3 42/100 часток; ОСОБА_1 - 58/100 часток) та які будівельно-монтажні роботи необхідно для цього зробити? При необхідності проведення будівельно-монтажних робіт з перепланування, вказати хто з співвласників повинен нести витрати щодо таких робіт?

6) Чи можливий поділ земельної ділянки, кадастровий номер :04:044:0008, площею 0.0915 га, за адресою: АДРЕСА_2 , в натурі між співвласниками домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами згідно їх часток, враховуючи, що частка ОСОБА_3 становить 42/100 частики, а ОСОБА_1 - 58/100 частини?Запропонувати варіанти поділу.

7)У разі неможливості поділу земельної ділянки в натурі між співвласниками домоволодіння господарськими будівлями та спорудами, визначити порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:044:0008, площею 0,0915 га, за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи, що частка ОСОБА_3 становить 42/100 частини, а ОСОБА_1 - 58/100 частини.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційній скарги, в яких наголошує, що вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи.

Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував заперечення сторони відповідача про те, що судова експертиза з приводу поділу в натурі домоволодіння і земельної ділянки для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 вже призначена в іншій справі № 202/5679/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: КП ДМБТІ Дніпровської міської ради, Управління Держгеокадастру м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про перерахунок часток, виділення частки у житловому будинку та земельної ділянки в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності.

Призначена судова експертиза у справі № 202/5679/21 має питання про перерозподіл ідеальних часток співвласників, а після цього поділ в натурі домоволодіння і земельної ділянки, що взагалі має преюдиціальне значення.

ОСОБА_2 просив ухвалу Індустріального районного суду від 30 травня 2024 року про призначення у справі експертизи скасувати та відмовити у задоволенні клопотання.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права, доводи скарги зводяться до не згоди із ухвалою суду.

ОСОБА_3 просила оскаржувану ухвалу залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про виділення частки домоволодіння та земельної ділянки внатурі, визнання права особистої власності на це майно, припинення права спільної часткової власності

Позивач подала клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що її результати необхідні для визначення можливості розподілу домоволодіння та земельної ділянки. Проведення даної експертизи позивач просить доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Призначаючи експертизу у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що її призначення має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки між сторонами наявний спір щодо нерухомого майна.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що між позивачкою та відповідачкою наявний спір щодо нерухомого майна, а саме будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також з наявних матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , існує спір щодо володіння вказаним нерухомим майном,а саме позивачкою ініційовано подання позовної заяви щодо визнання за позивачкою права власності та виділення їх ватері 42/100 земельної ділянки та будинку.

Заявляючи клопотання про призначення експертизи, позивачка посилалась на те, що результати судової будівельної - технічної експертизи надасть можливість реалізувати поставлену ціль та фактично відокремитись один від одної, та дозволить присвоїти домоволодінню різні поштові адреси, оформити відокремлені комунальні платежі, змінити реєстраційні дані щодо місця проживання із зазначенням адреси, яка відповідатиме тільки тій частині, на яку розповсюджує і все право власності осіб.

Апеляційний суд вважає, що посилання представника відповідачки на ту обставину, що у справі №202/5679/21 існує висновок експерта щодо спірного володіння, а тому призначення експертизи у даному провадженні № 202/3529/24 є зайвим не відповідає обставинам справи, оскільки у даному випадку, позивачка ставить питання щодо можливості поділу часток, на яких у позивачки та відповідачки зареєстроване право власності, тоді як у справі № 202/5679/21 експерту ставились питання щодо перерахунку часток, які належать учасникам справи.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення експертизи у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).,

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2024 року про призначення експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Ж.І. Максюта

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2024 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи