ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/850/24 Справа № 216/1126/23 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

17 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області заяву про самовідвід судді Бондар Яни Миколаївни у цивільній справі № 216/1126/23 за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого та збереженого майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2023 року,

встановив:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого та збереженого майна.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2023 року позовні вимоги Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» задоволено частково.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду до Дніпровського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2023 року визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Корчистої О.І., суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26 березня 2024 року № 885/0/15-24 суддю ОСОБА_2 звільнено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2024 року замінено суддю Кішкіну І.В. на суддю Зубакову В.П.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2024 року заяву про самовідвід судді Зубакової В.П. задоволено, передано цивільну справу до канцелярії суду для автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями Дніпровського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2024 року замінено суддю Зубакову В.П. на суддю ОСОБА_3 .

На підставі наказу Дніпровського апеляційного суду № 88-2к від 25 березня 2024 року суддя Тимченко О.О. з 12 квітня 2024 року по 26 квітня 2024 року перебуває у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2024 року замінено суддю Тимченко О.О. на суддю ОСОБА_4 .

В судовому засіданні суддя Бондар Я.М. заявила самовідвід з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності судді Бондар Я.М., яка брала участь у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 210/340/20 рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 6 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Виходячи з наведеного вище, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності або об`єктивності судді Бондар Я.М., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, а також запобігання подальшого можливого впливу на колегію суддів, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Бондар Я.М. підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Бондар Яни Миколаївни задовольнити.

Передати цивільну справу № 216/1126/23 до канцелярії суду для автоматизованого розподілу даної цивільної справи між суддями Дніпровського апеляційного суду.

Судді:

Повний текст ухвали складено 17 квітня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста