Справа № 146/1546/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши у заяву ОСОБА_1 , особа до якої пред`являється позов: ОСОБА_2 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на наступне майно, яке належить ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на майновий комплекс, що складається з: Нежитлової будівлі літера «Б», «б» площею 418,48 кв.м.; нежитлова будівля літера «Б» площею 58.0 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна- 32544844) та заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження належному йому майна, яке перераховано вище.

Заява мотивована тим, що до Томашпільського районного суду буде подана позовна заява про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позиви від 13.06.2021, який підтверджується борговою розпискою відповідача, згідно якої останній мав повернути заявнику борг в сумі еквівалентній 12000 доларів США до квітня 2022 року.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконав вчасно суму боргу не повернув, на день звернення заявника до суду сума боргу складає 497520 грн.

ОСОБА_1 вважає, що враховуючи досить значну суму коштів, які є предметом позову існує реальна загроза в тому, що ОСОБА_2 може здійснити дії, які в подальшому суттєво ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З доданої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 395770761 від 20.09.2024 ОСОБА_2 належить майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 .

Із змісту заяви про забезпечення позову видно посилання заявника, як на підставу забезпечення позов на той факт, що ОСОБА_2 не контактує з заявником з приводу врегулювання повернення заборгованості, уникає перемовин з цього приводу, має зобов`язання перед іншими кредиторами та має значний розмір заборгованості перед заявником.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки, причини забезпечення позову є обґрунтованими, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, за таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особа до якої пред`являється позов: ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на належний на праві власності ОСОБА_2 майновий комплекс, що складається з: нежитлової будівлі літера «Б», «б» площею 418,48 кв.м.; нежитлова будівля літера «Б» площею 58.0 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши його відчуження.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Згідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали направити на виконання до Центру надання адміністративних послуг Томашпільської селищної ради (24200 селище Томашпіль пл.Т.Шевченка, 6 Вінницької області), Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м.Тульчин, вул.М.Леонтовича, 47), Тульчинської державної нотаріальної контори у Вінницькій області (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м.Тульчин, вул.М.Леонтовича, 47).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

особа до якої пред`являється позов: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: О. В. Пилипчук