РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «Рівнетеплоенерго».

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 44287,78 грн., пеню в розмірі 4267,52 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 3266,39 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 3498,10 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву та застосувати строки позовної давності до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення на позовну заву у яких просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення на позовну заву у яких просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, однак подала до суду письмові пояснення на позовну заву у яких просила у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення на позовну заву у яких просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , квартиронаймачами якого є відповідачі по справі.

З дослідженої в судовому засіданні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383577985 від 19 червня 2024 року вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, наказ №492, 17.10.2005, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №449 від 23 квітня 2014 року, №569 від 23 травня 2014 року, №664 від 13 червня 2014 року, №792 від 27 червня 2014 року, №146 від 17 жовтня 2014 року, №1171 від 31 березня 2015 року, №174 від 21 травня 2015 року, №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року та Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29 жовтня 2021 року №99 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12 жовтня 2021 року №98 «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні оборотної відомості за період з 11.2019 р. по 07.2024 р., особовий рахунок № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , опалювальна площа 62,5 кв.м., кількість прописаних 2. Станом на - 01.07.2024 р. заборгованість складає 44287,78 грн. (за період з 01.11.2019 по 30.06.2024рр).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщення відповідача свідчить про виконання послуг позивачем ТзОВ «Рівнетеполенерго».

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2055 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд не приймає до уваги викладені у письмових поясненнях відповідачів твердження про те, що оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , не проживають у квартирі АДРЕСА_2 та з ними не було укладено договір з ТОВ «Рівнетеплоенерго» про надання послуг, тому вони не є споживачами комунальних послуг за вказаною адресою та є неналежними відповідачами виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у справі №757/29813/17-ц від 02 квітня 2020 року «Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг».

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» та частинами 1,2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників, квартиронаймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до пунктів 35,36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №810 розрахунковим періодом для оплати споживчої послуги є календарний місяць.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, інші правочини, а також юридичні факти, зокрема і факт надання послуг.

Як слідує з Постанови Великої палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц «Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги».

Тобто, оскільки всі відповідачі по даній справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383577985 від 19 червня 2024 року є співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної спільної часткової на підставі свідоцтва про право власності, наказ №492, 17.10.2005, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, вони не звільнені від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. При цьому відсутність місця реєстрації за вказаною адресою та відсутність укладених окремо з кожним із співвласників договорів про надання послуг, не надає їм права не сплачувати послуги за утримання, у даному випадку за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за належне їм на праві власності майно, а саме частку кожного у квартирі АДРЕСА_1 .

Крім того, суд не приймає до уваги клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності, викладеному у письмовому відзиві на позов виходячи з наступного.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжують на строк його дії».

Тобто, загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас, продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року № 7168, Указом Президента України від 19 квітня 2022 року № 7300, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389- VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Тому, оскільки 24 лютого 2022 року та на момент звернення позивача до Рівненського міського суду Рівненської області з даним позовом 11 липня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, тому відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, позивачем не було пропущено позовної давності, визначеної ст.257 ЦК України до вимог про стягнення боргу з листопада 2019 року по червень 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачками, які в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином судовими повістками за місцем реєстрації, письмові відзиви на позов не подавали, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.13,319,322,610,611 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_4 , іпн. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 44287,78 грн., пеню в розмірі 4267,52 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 3266,39 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 3498,10 грн. на IBAN: НОМЕР_4 АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, , ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_4 , іпн. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. на IBAN: НОМЕР_5 в Філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, , ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТзОВ «Рівнетеплоенерго», м.Рівне, вул.Д.Галицького, 27

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_4 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов