Справа № 930/997/24
Провадження № 22-ц/801/1603/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коваль А. М.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

25 вересня 2024 рокуСправа № 930/997/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.

суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року про повернення позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року у цивільній справі № 930/997/24.

Запитом Вінницького апеляційного суду від 24 червня 2024 року витребувано цивільну справу № 930/997/24, яка надійшла до апеляційного суду 01 липня 2024 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання ним копії ухвали суду. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Роз`яснено позивачу, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали він має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази. У разі якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог ухвали позивач ОСОБА_1 12 липня 2024 року надав лист «щодо виконання ухвали від 02.07.2024», а також два примірника апеляційної скарги у новій редакції.

Поряд з тим, ухвала Вінницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року позивачем не виконана, недоліки не усунуто, оскільки позивачем станом на 25 вересня 2024 року не подано до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 статті 354 ЦПК України).

Із матеріалів цивільної справи встановлено, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив 31 травня 2024 року (а. с. 43).

Копію ухвали надіслано ОСОБА_1 04 червня 2024 року (а. с. 44) та одержано ним 12 червня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 45).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду позивач ОСОБА_1 подав безпосередньо до канцелярії Вінницького апеляційного суду 21 червня 2024 року, тобто з порушенням встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку, при цьому питання поновлення пропущеного строку не порушує, та не обґрунтовує поважність причин пропуску такого строку, всупереч положень ст. 357 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зазначена стаття передбачає саме право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження при умові подання відповідного клопотання.

Тому позивачеві роз`яснено, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали він має право звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази.

У разі, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Щокін проти України» тощо).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що застосування процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя, оскільки позивач ігнорує приписи Цивільного кодексу України, які прямо зазначають про обов`язок скаржника звернутися з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення/ухвали суду навіть за умови подання скарги у визначений ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скаргу на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали суду від 02 липня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху і не звернувся до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду. У своєму листі «Щодо виконання ухвали суду від 02 липня 2024 року», поданому апеляційному суду 12 липня 2024 року позивач вказав: «Апеляційна скарга на ухвалу суду подана безпосередньо до канцелярії Вінницького апеляційного суду 21 червня 2024 року, тобто з не порушенням встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку. А відтак відсутні підстави уклінного благання про поновлення такого терміну».

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3, 4 ст. 357, ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідачМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. В. Сопрун