Провадження № 2/205/1390/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

25 вересня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1333, про звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ..

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2024 року справу повернуто до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання справи.

Дніпровським апеляційним судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрати, згідно вимогам ст.. 141 ЦПК України.

Справа надійшла до суду 17 вересня 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, учасники судового процесу в судове засідання не викликалися у зв`язку з відсутністю необхідності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд вважає, що дійсно в вищевказаному рішенні не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При подачі позову, стороною по справі ОСОБА_1 був сплачений судовий збір на підставі п.1,3 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 1073,60 грн.

Отже у зв`язку з задоволенням позову та в силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідачів по справі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2024 року, додатково зазначивши наступне:

Стягнути в рівних частинах, а саме: по 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 1073,60 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Дата складення додаткового рішення 25.09.2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва