справа № 619/4975/23
провадження № 2/619/133/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/4975/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції сторін.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому після уточнення позовних вимог просила визнати за нею право власності на 214/500 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що згідно довідки КПТІ «Інвенрос» від 14.09.2023 № 1955 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить її діду, ОСОБА_4 в 1/2 частині, на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Дергачівської міської ради від 22.05.1986 (дата реєстрації 22.05.1986 р.); її матері, ОСОБА_5 в 1/2 частині на підставі свідоцтва на спадщину по закону посвідчене Дергачівською державною нотаріальною конторою від 23.01.1987 (дата реєстрації 17.02.1987 р.). Її дід, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті діда спадщину прийняв його син, ОСОБА_6 , фактично, так як проживав разом з батьком, поховав його. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видного Дергачівською міською радою 22.10.1984 р. актовий запис №262, серія НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його дружина, а її мати, ОСОБА_5 . ЇЇ мати, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом зі нею, та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вона до Дергачівської нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 , однак згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 березня 2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 214/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що 214/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 : 152/500 частки належить особисто ОСОБА_5 , та 62/500 частки належать ОСОБА_7 , сину її, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємницею якого була його мати, а саме ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на підставі рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області від 10 червня 1991 року (справа№2-38/1991), згідно інформаційної довідки, виданої КП ТІ «Інвенрос» 16 лютого 2022 року № 39. Спадкоємцем не було надано оригінал вищезазначеного рішення суду. Згідно надісланих копії Дергачівського районного суду Харківської (області від 05 грудня 2022 року №09-11/1/2022, наданих на запит нотаріуса від 29 листопада 2022 року №363/02-14, вбачається наступне: рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області дід 10 червня 1991 року було відмінено Постановою Харківького обласного суду від 22 травня 1992 року, справа №44-Г-145 та згідно ухвали Дергачівського районного народного суду Харківської області від 23 листопада 1993 року справа №2-900/93 - справа залишена без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторін на судове засідання, Посилаючись на вищезазначене та аналізуючи документи наявні у справі 751/2010, немає можливості з безспірністю стверджувати, що 214/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить спадкодавцю. Однак, на даний час цей житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, на праві власності в 1/2 частині належить її матері ОСОБА_5 . В іншій частині будинку проживає онука ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Масло П.П. уточнений позов визнав, про що подав відповідну заяву у якій зазначив, що визнає у повному обсязі уточнений позов ОСОБА_1 про визнання за нею право власності на 214/500 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та просить його задовольнити.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

20 жовтня 2023 року було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 29 листопада 2023 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 22 листопада 2023 року.

29 листопада 2023 року підготовче засідання відкладено на 09 год 00 хв 25.12.2023.

25 грудня 2023 року судове засідання відкладено на 10 год 00 хв 31.01.2024.

30 січня 2024 року представником відповідача через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву.

31 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 29.02.2024.

29 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 10 год 00 хв 18.04.2024.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, у поданій заяві просить розглядати справу без її участі. Уточнений позов підтримує і просить його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача адвокат Масло П.П. не з`явився, надав до суду заяву, у якій уточнений позов визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутністю та відсутністю відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з довідкою КПТІ «Інвенрос» від 14.09.2023 № 1955, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 в 1/2 частині, на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Дергачівської міської ради від 22.05.1986 (дата реєстрації 22.05.1986 р.); ОСОБА_5 в 1/2 частині на підставі свідоцтва на спадщину по закону посвідчене Дергачівською державною нотаріальною конторою від 23.01.1987 (дата реєстрації 17.02.1987 р.); ОСОБА_8 в 184/500 частині; ОСОБА_9 в 34/500 частини; ОСОБА_10 в 34/500 частини; ОСОБА_11 в 34/500 частини; ОСОБА_5 в 152/500 частини; ОСОБА_7 в 62/500 частині на підставі рішення Дергачівського народного суду від 10.06.1991 № 2-38/1991 (дата реєстрації 03.07.1991).

З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Довідки Дергачівської міської ради від 06.12.2021 № 2131, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23.12.1983 по день смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Була зареєстрована одна.

Постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. від 14.03.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 214/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку з тим, що немає можливості з безспірністю стверджувати, що 214/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належать спадкодавцю.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що згідно з довідкою КПТІ «Інвенрос» від 14.09.2023 № 1955, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 в 1/2 частині, на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Дергачівської міської ради від 22.05.1986 (дата реєстрації 22.05.1986 р.); ОСОБА_5 в 1/2 частині на підставі свідоцтва на спадщину по закону посвідчене Дергачівською державною нотаріальною конторою від 23.01.1987 (дата реєстрації 17.02.1987 р.); ОСОБА_8 в 184/500 частині; ОСОБА_9 в 34/500 частини; ОСОБА_10 в 34/500 частини; ОСОБА_11 в 34/500 частини; ОСОБА_5 в 152/500 частини; ОСОБА_7 в 62/500 частині на підставі рішення Дергачівського народного суду від 10.06.1991 № 2-38/1991 (дата реєстрації 03.07.1991).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, а саме 214/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 , тобто є спадкоємицею першої черги після смерті матері.

Відповідно до Довідки Дергачівської міської ради від 06.12.2021 № 2131, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23.12.1983 по день смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 214/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. від 14.03.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 214/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку з тим, що немає можливості з безспірністю стверджувати, що 214/500 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать спадкодавцю.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України в порядку спадкування за правом представлення ОСОБА_1 , як донька ОСОБА_5 , спадкує частку спадщини, яка належала б за законом її матері ОСОБА_5 , якби вона була живою на час відкриття спадщини.

У зв`язку з викладеним, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на 214/500 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 214/500 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Повне судове рішення складено 22 квітня 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок