Справа №567/1218/24
Провадження №2/567/432/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що з 20.04.2010 по 26.12.2018 перебував з відповідачкою в шлюбі, в якому в них народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають разом з ним та перебувають на його утриманні.

Зазначив, що відповідачка за віком та станом здоров`я є працездатною, має власне житло, інших утриманців не має, однак матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Одночасно зазначив, що відповідачка ухиляється від участі в утриманні дітей, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їх матеріальному забезпеченні, у зв`язку з чим ставить дітей в скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на те, що відповідачка, будучи працездатною, свідомо ухиляється від належного утримання дітей, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, та роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Цією ж ухвалою було витребувано від Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про реєстрацію шлюбу в 2022 чи 2023 році між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідачка правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Заяви з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавала.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні з рішення Острозького районного суду Рівненської області у справі №567/691/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу встановлено, що сторони у справі перебували в шлюбі з 20.04.2010 та шлюб було розірвано за рішенням суду від 26.12.2018.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.05.2019, встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.05.2019, встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Відповідно до актового запису про шлюб №120 встановлено, що 26.08.2022 з укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище на ОСОБА_7 .

В судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідачка разом не проживають, їх діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні батька.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При розгляді справи суд виходить і з того, що відповідачка доказів того, що вона не має можливості утримувати дітей суду не надала, як і не надала доказів своєї участі в утриманні дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 3196 гривень.

Отже, мінімальний розмір аліментів на двох дітей віком від 6 до 18 років, якими є діти сторін у справі, має становити не менше ніж 3196 грн.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідачки на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки її заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , відповідачка своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідачка доказів про те, що вона належним чином займається утриманням своїх дітей не надала.

Таким чином, загальний розмір утримання дітей від відповідачки є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачка, будучи матір`ю дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити, то з неї на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

В той же час, при вирішенні позову суд виходить з того, що відповідачка не заперечила наявності у неї можливості утримувати дітей.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін, а також відсутність у відповідачки інших утриманців, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні відповідачки перебувають інші особи та відповідачкою таких доказів не надано.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд також бере до уваги, що платник аліментів є працездатною, інших утриманців не має, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та вважає, що аліменти необхідно стягувати в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 15.07.2024, а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Одночасно, за правилами ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі ст.5, 12, 13, 141, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 15.07.2024 до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

відповідачка ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.