Справа № 476/408/22
Провадження № 2/476/10/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення

В С Т А Н О В И В :

12.09.2022 року представник відповідачів ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення.

Позовні вимоги мотивує тим, що за життя мати позивачів ОСОБА_6 була власницею земельної ділянки площею 8,2411 з кадастровим номером :04:000:0391, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Після смерті матері позивачі у рівних частинах успадкували вищевказану земельну ділянку та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2021 року. Під час оформлення спадкових прав позивачам стало відомо про існування договору оренди землі від 25.11.2020 року, відповідно до умов якого спадкодавицею надано вказану земельну ділянку в оренду відповідачці стром на 10 років. Вважають, що підпис у договорі оренди землі від 25.11.2020 року належить не спадкодавиці, а тому істотні умови договору нею не погоджені, а договір вважається неукладеним.

Посилаючись на вищевикладене, просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 0:04:000:0391, розташованої в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, належної позивачам ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини, ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини, ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини, шляхом повернення земельної ділянки з незаконного користування відповідачки ОСОБА_4 та стягнути з відповідачки судові витрати.

Ухвалою від 03.10.2022 року суддя прийняла до розгляду вказану цивільну справу, відкрила провадження у справі та ухвалила провести розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.01.2023 року витребувано від відповідачки ОСОБА_4 оригінал договору оренди землі від 25.11.2020 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.01.2023 року витребувано від: акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" (адреса: вул. Грушевського, 1 д, м. Київ, 01001), приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О. (адреса: АДРЕСА_1 ), ПП "Хлібороб Агро" (адреса: вул. Степова, буд. 34 А, с.Новоолександрівка, Баштанський район, Миколаївська область), фермерського господарства "Ірина" (адреса: вул. Покровська, 31, с. Возсіятське, Вознесенського району, Миколаївської області) документи із зразками підписів спадкодавиці ОСОБА_6 .

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 15.05.2023 року витребувано від ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) журнал з розрахунку по земельним ділянкам з наявними підписами ОСОБА_6 про отримання орендних платежів за весь період користування належною їй земельною ділянкою.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 14.06.2023 року прийнято відмову позивача ОСОБА_5 від позовних вимог та закрито провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні 1/3 частиною земельної ділянки шляхом її повернення.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 15.06.2023 року судом задоволено клопотання представника позивачів про призначення судово-почеркознавчої експертизи, призначено у цивільній справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання для з`ясування

належності ОСОБА_6 підпису в колонці "Орендодавець" на третій сторінці договору оренди землі складеного 25.11.2020 року. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

06.09.2023 року з Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/115-23/9467-ПЧ від 08.08.2023 року.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 07.09.2023 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі.

13.10.2023 року представник позивачів надав до суду уточнену позовну заяву про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом повернення таких ділянок, в якій повідомив, що між співвласниками земельної ділянки площею 8,2411 з кадастровим номером :04:000:0391, 15.07.2021 року укладено договір про розподіл вказаної земельної ділянки та припинено спільну часткову власність. В результаті укладення вищевказаного договору про поділ земельної ділянки утворилися нові земельні ділянки площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0546, власником якої є позивач ОСОБА_2 , та площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0545, власником якої є позивачка ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладене, просив усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0546, належної позивачу ОСОБА_2 , та площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0545, належної позивачці ОСОБА_3 , шляхом повернення з незаконного користування відповідачки ОСОБА_4 та

скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 8,2411 га, кадастровий номер :04:000:0391, що зареєстроване 26.02.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 44871610, та припинити право оренди ОСОБА_4 за договором оренди земельної ділянки від 25.11.2020 року, а також стягнути з відповідачки понесені позивачами судові витрати по справі.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 05.12.2023 року залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи - ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачі у судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка та її представник у судові засідання не з`явилися, до суду направили відзив на позовну заяву, у якому заперечили проти задоволення позовних вимог, оскільки підпис у договорі оренди землі від 25.11.2020 року виконано ОСОБА_6 власноручно. Після смерті ОСОБА_6 вона повідомила позивачів як спадкоємців про існування вказаного договору оренди землі та виплатила у 2021 році кожному з позивачів та третій особі по 2666,67 грн. в рахунок орендної плати, що підтверджується копією розписки від 14.09.2021 року. У 2022 році також здійснила виплату позивачам орендної плати, однак втратила квитанції про перерахування коштів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 (том І а. с. 12), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,2411 з кадастровим номером :04:000:0391, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (том І а. с. 13-18).

За життя 25.11.2020 року між спадкодавицею ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (том І а. с. 7-11), зареєстрований 26.02.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 44871610 (том ІІ а. с. 5-6).

Спадкоємцями померлої є позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5 , які на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.06.2021 року набули право власності на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки кожен (том І а. с. 13-18).

15.07.2021 року між спадкоємцями ОСОБА_6 укладено договір про поділ земельної ділянки площею 8,2411 з кадастровим номером :04:000:0391 в натурі та припинення спільної часткової власності на неї (том ІІ а. с. 7-8).

В результаті укладення договору про поділ земельної ділянки утворилися нові земельні ділянки площею 2,74 га з кадастровим номером :04:000:0546, власником якої є позивач ОСОБА_2 , та площею 2,74 га з кадастровим номером :04:000:0545, власником якої є позивачка ОСОБА_3 (том ІІ а. с. 5-6 ), та площею 2,74 га з кадастровим номером :04:000:0544, власником якої є третя особа ОСОБА_5 (том ІІ а. с. 24-25).

Позивачі наполягають на тому, що договір оренди землі від 25.11.2020 року спадкодавиця ОСОБА_6 не підписувала, не погоджувала істотних умов договору, а отже він є неукладеним.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/115-23/9467-ПЧ від 08.08.2023 року за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної на підставі ухвали Єланецького районного суду Миколаївської області від 15.06.2023 року, підпис від імені ОСОБА_6 у графі «____/ ОСОБА_6 » «Орендодавець» розділу «Підписи сторін» на останньому аркуші договору оренди землі від 25.11.2020 року (кадастровий номер :04:000:0391), укладеному між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою (том І а. с. 240-244).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті 207 ЦК України, тут і далі у редакції, чинній на час укладення спірного договору).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Такий висновок викладено у постановах від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц та від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц Великої Палати Верховного Суду. Також у вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення таких земельних ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 23 вересня 2020 року у справі № 396/1857/16, від 11 листопада 2020 року у справі № 598/538/19 (провадження № 61-9846св20) та від 14 грудня 2022 року у справі № 394/85/21-ц (провадження № 61-9582св22).

Судом встановлено, що спірний договір оренди землі спадкодавицею ОСОБА_6 не підписувався, а отже, відсутні підстави вважати, що такий договір є укладеним.

Відповідачка та її представник вважають, що договір оренди землі від 25.11.2020 виконувався, позивачі отримували орендну плату, зокрема, у 2021 році кожному з позивачів виплачено по 2666,67 грн. в рахунок орендної плати, що підтверджується копією розписки від 14.09.2021 року (том І а. с. 47), а отже вважається укладеним. Доказів про виплату спадкодавиці ОСОБА_6 чи позивачам орендної плати за інші періоди відповідачка до суду не надала.

Між тим, суд вважає, що саме по собі отримання позивачами орендної плати за землю від відповідачки за 2021 рік не може свідчити про досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов спірного договору оренди землі, а отже і бути підставою для висновку про укладеність та виконуваність стороною орендодавця цих правочинів.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідачка та її представник в порядку статті 81 ЦПК України не надали належних, допустимих та достовірних доказів отримання позивачами чи спадкодпвицею ОСОБА_6 орендної плати за землю протягом усього періоду існування спірних правовідносин та досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договорів, передбачених Законом України «Про оренду землі», а тому з огляду на встановлені у цій справі обставини непідписання спадкодавицею договору оренди землі від 25.11.2020 року, відсутність достовірних доказів щодо отримання орендної плати на підставі договору оренди землі за увесь період існування спірних правовідносин, права позивачів підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом повернення їм спірних земельних ділянок, що перебувають у користуванні відповідачки без відповідної правової підстави.

У ході розгляду справи представник позивачів уточнив позовні вимоги та просив також скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди відповідачки ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 8,2411 га, кадастровий номер :04:000:0391, що зареєстроване 26.02.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 44871610, та припинити право оренди останньої за договором оренди землі від 25.11.2020 року (том ІІ а. с. 2-3).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом супроводжується внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

З викладеного слідує, що реєстрація неукладеного договору оренди порушує права та законні інтереси позивачів на розпорядження власністю - земельними ділянками площею 2,74 га з кадастровим номером :04:000:0546, власником якої є позивач ОСОБА_2 , та площею 2,74 га з кадастровим номером :04:000:0545, власником якої є позивачка ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, реєстрація права оренди відповідачки на підставі неукладеного договору оренди землі не відповідає вимогам закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Вказана судова практика є сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 543/253/16-ц (провадження № 61-18491св20), від 03 листопада 2021 року у справі № 125/2053/18 (провадження № 61-18916св20), від 01 грудня 2021 року у справі № 656/239/18 (провадження № 61-1429св21).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги та скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди відповідачки щодо земельної ділянки площею 8,2411 га, кадастровий номер :04:000:0391, що зареєстроване 26.02.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 44871610, та припинення права оренди останньої за договором оренди землі від 25.11.2020 року.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачів підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2066 грн. (том І а. с. 6, том ІІ а. с. 42), тобто по 1033 грн. кожному.

Також підлягають відшкодуванню позивачам витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 4015,60 грн. (том І а. с. 238), тобто по 2007,80 кожному.

У відповідності до ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12500 грн.

На підтвердження понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу надано договори про надання професійної правничої допомоги від 24.01.2022 року (том ІІ а. с. 94-95), додаткові угоди №1 від 22.02.2024 року до договорів про надання юридичних послуг від 24.01.2022 року (том ІІ а. с. 96-97), квитанції до прибуткових касових ордерів № 003 та №004 від 22.02.2024 року (том ІІ а. с. 98-99).

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачів вказані витрати, тобто по 6250 грн. кожному.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0546, належної ОСОБА_2 , та площею 2,74 га, кадастровий номер :04:000:0545, належної ОСОБА_3 , шляхом повернення з незаконного користування ОСОБА_4 .

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 8,2411 га, кадастровий номер :04:000:0391, що зареєстроване 26.02.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 44871610, та припинити право оренди ОСОБА_4 за договором оренди землі від 25.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 1033 (тисячу тридцять три) грн. судового збору, 2007 (дві тисячі сім) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи, 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. в рахунок витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 1033 (тисячу тридцять три) грн. судового збору, 2007 (дві тисячі сім) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи, 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. в рахунок витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 19.04.2024 року.

Суддя Н.В. Чернякова