Справа № 212/9665/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бондаренко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2024 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстровані відповідачі, які не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 30.09.2023 року у розмірі 28219,41 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням ними обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути суму індексу інфляції у розмірі 2191,82 грн, 3% річних у розмірі 979,02 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 180,54 грн, а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 23 грудня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

07 лютого 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бондаренко С.О. на адресу суду надійшов відзив в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, просить суд застосувати строк позовної давності і стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за період з 01.12.2020 по 30.09.2023 у розмірі основного боргу в сумі 19240,57 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 180,54 грн. Всього 19421,11 грн. В іншій частині просить відмовити. Крім того просить суд звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору оскільки є учасником бойових дій.

12 лютого 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

16 лютого 2024 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в межах позовної давності ха період з 01.04.2017 по 30.09.2023 у розмірі 21978,37 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 180,54 грн. Всього 22158,91 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бондаренко С.О. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд стягнути заборгованість з врахуванням позовної давності з підстав, зазначених відзиві та в запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630(далі - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на який відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги з централізованого опалення (квартира є приватною власністю).

Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.100.2013 по 30.09.2023 складає 28219,41 грн.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України,Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Так, статтями 1, 2 Закону України «Про житлово-комунальній послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема з постачання теплової енергії.

У пункті 6 статті 1 вказаного Закону зазначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 21 Закону передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних, суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по жовтень 2023 року в сумі 28219,41 грн, плата за абонентське обслуговування в розмірі 18054 грн, а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 2191,82 грн. та 3% річних в сумі 979,02 грн.

Щодо посилань відповідача на пред`явлення позову поза межами позовної давності і про застосування наслідків пропуску такого строку суд зазначає наступне.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем в період з грудня 2013 року по грудень 2020 року частково здійснювалась оплата за надані послуги з теплової енергії. При цьому останній платіж був здійснений в грудні 2020 року на суму 942,80 грн, отже вказані дії свідчать про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачем дій по оплаті послуг з централізованого опалення, що мали регулярний щорічний характер і остання оплата була здійснена у грудні 2020 року, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду у листопаді 2023 року позивачем не пропущено.

З`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 2статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 07 травня 2015 року.

За правилами п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22жовтня 1993року №3551-XIIПро статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Враховуючи, що даний спір не стосується захисту права відповідача, як учасника бойових дій, підстави для звільнення його від сплати судового збору відсутні, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 894,67 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст.20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст.19,24 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ст. ст.2,11,12,13,76,81,89,141,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2016 01.10.2013 по 30.09.2023 за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі основного боргу у розмірі 28219,41 грн, інфляційні втрати у розмірі 2191,82 грн, 3% річних у розмірі 979,02 гривень, плата за абонентське обслуговування у розмірі 180,54 грн, всього 31570 (тридцять одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 79 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 2684,00 грн., по 894,67 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17 квітня 2024.

Суддя: О. Г. Пустовіт