Справа № 482/1183/24
Номер провадження 2-о/482/50/2024
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2024 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнко С.А., секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сухоєланецька сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Доводи заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яку заявник має намір успадкувати.
На день смерті мати заявника була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але через похилий вік та хвороби з 2016 року і по день смерті проживала разом з заявником по АДРЕСА_1 , де заявник зі своїм чоловіком піклувалися про неї, доглядали її, готували їжу, спілкувалася з нею та виконувала інші необхідні дії та надавали необхідну допомогу.
Маючи намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті матері, заявник звернулася до приватного нотаріуса Новоодеської нотаріального округу Філіпенка Д.В., але, у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не звернулася до нотаріуса упродовж шести місяців із заявою про прийняття спадщини і не надала доказів постійного проживання з спадкодавцем на день смерті.
Також нотаріус вказав заявнику, що у неї з мамою є розбіжності у дівочому прізвищі, а саме в ході вивчення поданих нею документів, нотаріусом виявлено розбіжності між написанням у матері прізвища у паспорті - « ОСОБА_3 », у заявника у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Внаслідок такого, помилкового, написання прізвища заявника у її свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб, вона не має можливості оформлення своїх спадкових прав після смерті її матері ОСОБА_2 .
Відтак, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення заявлених нею юридичних фактів, що потрібно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав.
В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представник заявника подав заяву, якою вимоги заявника підтримав повністю та просив суд розглядати справу у їх з заявником відсутності.
Представник заінтересованої особи - Сухоєланецької сільської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява за підписом міського голови, згідно якої Сухоєланецька сільська рада Миколаївської областіпросить суд розглядати справу у їх відсутності, не заперечує проти встановлення судом юридичних фактів.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Так, судом встановлено, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , при народженні мала прізвище « ОСОБА_4 », її батьками зазначено рос. мовою « ОСОБА_5 » і « ОСОБА_6 », що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , він був виданий 14.03.2002 року на ім`я ОСОБА_2 Житомирсььким РВ УМВС в Житомирській області.
Після укладення шлюбу, ОСОБА_7 змінила празвище на « ОСОБА_8 ».
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Улянівка, Миколаївського району, Миколаївської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5
Приватним нотаріусом Новоодеської нотаріального округу Філіпенком Д.В., відмовлено заявнику у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона не звернулася до нотаріуса упродовж шести місяців із заявою про прийняття спадщини і не надала доказів постійного проживання з спадкодавцем на день смерті.
Також нотаріус вказав заявнику, що у неї з спадкодавцем є розбіжності у дівочому прізвищі, а саме в ході вивчення поданих нею документів, нотаріусом виявлено розбіжності між написанням у прізвища спадкоємця у паспорті - « ОСОБА_3 », у заявника у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відповідно до довідки Сухоєланецької сільської ради Воронцівського старостинського округу Миколаївського району Миколаївської обалсті від 15.03.2024 р. за вих.. № 77/4, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , про те, що за її адресою фактичного проживання без реєстрації в період часу з 2016 року по 11 квітня 2022 року проживала її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно хворіла та в силу свого похилого віку, потребувала сторонньої допомоги.
Відповідно до довідки Сухоєланецької сільської ради Воронцівського старостинського округу Миколаївського району Миколаївської обалсті від 15.03.2024 р. за вих.. № 78/4, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , про те, що на день смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони проживали разом з 2016 року по день смерті та вели спільне господарство. Донька ОСОБА_1 здійснювала догляд та провела поховання матері ОСОБА_2 .
Встановлення фактів спільного проживання заявника зі спадкодавцем та родинного зв`язку між ними, необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право у даному випадку.
Відповідно до положень ст.ст.1216-1218ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та ший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними »ворами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.
Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в помешканні заявника спільно, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.
Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву в цій частині задовольнити та встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, не дивлячись на існуючі розбіжності у написані дівочого прізвищ заявника та спадкоємця у документах, зокрема в паспорті матері прізвища у паспорті громадянина України та у заявника у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про народження, яке швидше за все виникло через неграмотність відповідального працівника під час перекладу прізвища матері заявника, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази також підтверджують наявність родинного зв`язку між ними, а саме, що вони доводилися один одному донькою та матір`ю.
Встановлення вказаного факту також необхідне заявнику для подальшого оформлення спадщини матері.
За таких обставин, суд вважає за можливе встановити заявнику факт родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Сухоєланецька сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя: С.А. Сергієнко