Справа № 212/4650/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Дехта Р.В., за участю секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу, за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст.247 ЦПК України, цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Покровський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Покровський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Міністерство оборони України.

В обґрунтування заяви заявниця вказала, що вона, ОСОБА_2 , познайомилась із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2011 році. Протягом певного часу зустрічались, а потім почали жити разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від батьків, які померли у 2009 році, ОСОБА_3 залишилась квартира, а опіку над ним взяв дідусь ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дідусь та бабуся дбайливо ним опікувались й з радістю прийняли заявницю у родину, всіляко допомагали молодій родині. На початку 2013 року вона завагітніла й ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку ОСОБА_5 . Під час державної реєстрації народження дитини 10 січня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, після наполегливих порад у сімейному колі, батьком ОСОБА_3 вказано не було, оскільки на той момент він був під опікою, вчився та отримував фінансову допомогу від держави, а народження дитини та шлюб припинили б цю виплату. Таким чином, відомості про батька новонародженої дитини зазначено відповідно до частини 1 статті 135 СК України: ОСОБА_6 - за прізвищем матері, а ім?я та по-батькові батька дитини - ОСОБА_7 . У 2016 році ОСОБА_3 вступив до лав ЗСУ та поїхав захищати Батьківщину на схід нашої країни. З того часу в родині почались непорозуміння, це й обумовило переїзд заявниці із дитиною до її матері, а повернувшись до мирного життя, ані він, ані вона не наполягали на спільному проживанні. Проте, весь час він підтримував дитину фінансово, вітав та дарував подарунки на свята та дні народження.

В 2017 році заявниця вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_8 .

В жовтні 2021 року ОСОБА_3 викликали до військової частини НОМЕР_1 , де 18.10.2021 року було укладено контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України .

24.02.2022 року почалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, й ОСОБА_3 від початку воєнних дій перебував у лавах ЗСУ.

26 лютого 2024 року тіткою ОСОБА_9 було отримано Сповіщення сім`ї К/2440/415 про загибель старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконані наказу здійснення оборони спостережного пункту в районі н.п. Степове Донецької області 20 лютого 2024 року.

У Довідці про причину смерті від 27.02.2024 року, виданої Кам`янським районним відділенням КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» зазначено причиною смерті: ушкодження внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків.

За життя він визнав себе батьком дитини, про що неодноразово казав бабусі, дочці та іншим родичам телефоном, однак не встиг цього зробити.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок військових дій, стосовно нашої неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявнику ОСОБА_1 , необхідно для одержання виплат і надання соціальних пільг, передбачених чинним законодавством України. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, прошу встановити факт того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 .

Заявниця просила:

- Встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок військових дій, є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянки України.

- Внести зміни в актовий запис №26 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинений 10 cічня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, вказавши в графі батько: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, та залишити прізвище дитини « ОСОБА_6 » і по-батькові « ОСОБА_10 », зважаючи, що ім`я батька те ж саме.

В попередніх судових засіданнях заявник та представник заявника адвокат Савченко В.В. заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві та наполягають на задоволені клопотання про призначення експертизи, не заперечували щодо оплати витрат за проведення експертизи, зазначили, біологічні зразки покійного знаходяться в експертній установі.

Клопотання представника заявника адвоката Савченко Вікторії Віталіївни про призначення у справі судово - генетичної експертизи було задоволено.

Ухвалою від 07.07.2024 року було призначено по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Покровський відділ держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), Головне Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження, судово-генетичну експертизу з використанням молекулярно-генетичного аналізу ДНК людини. Проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради

Провадження у справі було зупинено.

27 серпня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта №1736-МГ від 16.08.2024 року.

Згідно з висновком експерта №1736-МГ від 16.08.2024р, складеним судово-медичним експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР Капетоненко А.В. за результатами проведення судово-медичного дослідження крові загиблого гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі Ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, встановлено, що загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народженою громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ., і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,99999%.

Ухвалою від 02 вересня 2024 року провадження у справ поновлено, справу призначено до розгляду.

В судове засідання, що призначено на 26 вересня 2024 року о 13 годинні 30 хвилин представник заявника ОСОБА_1 адвокат Савченко В.В. не з`явилась, своєю заявою просила суд розглянути за її відсутності.

Системою електронний суд представник Міністерства оборони України надав пояснення, з посиланням на проведення судово-генетичну експертизу з використанням молекулярно-генетичного аналізу ДНК та просив слухати справу за його відсутності.

До суду представник заінтересованої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності

До суду представник заінтересованої особи - Головного Управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області,не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами та учасниками справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним факт батьківства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В даному випадку суд виходить з того, що ч.3 ст. 12, ч.1, ч.6, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020р. у справі № 643/9245/18 сформульовано висновок щодо застосування статті 130 СК України, зокрема зазначено, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. «Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями175,177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з пунктом 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019, справа № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (стаття 294 частина 4 ЦПК України).

При цьому заявником враховано, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення чи орган пенсійного фонду - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, міністерство оборони для отримання виплат та інших документів; спадкоємців - близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства(«Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).

В той же час, при вирішенні вказаної справи суд приймає як належний та допустимий доказ висновок експерта №1736-МГ від 16.08.2024р. та бере до уваги, що вказаний висновок складений судово-медичним експертом державної спеціалізованої установи закладу охорони здоров`я України - КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», містить докладний опис проведеного експертом дослідження, належно мотивований та обґрунтований, виконаний кваліфікованим спеціалістом. Вказаним висновком експерта за результатами молекулярно-генетичного дослідження встановлена вірогідність біологічного батьківства загиблого ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 не менше 99,99999 %.

Крім того, суд враховує, що висновок експерта №1736-МГ від 16.08.2024р., не є єдиним доказом походження ОСОБА_5 від ОСОБА_3 , та враховує також й інші докази, які підтверджують факт батьківства, в їх сукупності.

Так, суд виходить з того, що судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_3 тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих стосунків у них народилась донька ОСОБА_5 , яка на даний час є неповнолітньою. ОСОБА_3 за життя визнавав себе біологічним батьком дитини заявниці, піклувався про доньку, виховував та утримував її, про що свідчать фотографії надані для огляду в судове засідання. Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 весь час підтримував дитину фінансово, вітав та дарував подарунки на свята та дні народження, спілкувався з дитиною телефоном.

Також суд приймає до уваги свідоцтво про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, та враховує співпадіння по батькові дитини з іменем батька та його по батькові, які вказані за заявою відповідачки в актовому записі про народження доньки.

Доказів, які б спростовували вказані обставини, суду не надано.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_12 , а також похідні вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження, слід задовольнити.

При цьому суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-295, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_2 , зацікавлені особи: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне Управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області, Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок військових дій, є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянки України.

Внести зміни в актовий запис №26 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинений 10 січня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, вказавши в графі батько: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, та залишити прізвище дитини « ОСОБА_6 » і по-батькові « ОСОБА_10 », зважаючи, що ім`я батька те ж саме.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р. В. Дехта