ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5362/24 Справа № 214/3260/23 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Лідовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/3260/23 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне Управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року,

встановив:

У квітні 2023 року АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровське обласне Управління АТ «Державний ощадний банк України», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 14 липня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі Філії Криворізьке відділення №7897, та фізичною особою ОСОБА_3 , укладено Кредитний договір № 36 про надання кредиту в сумі 160 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту 13 липня 2009 року.

Банк належним чином виконав умови кредитного договору та надав позичальнику кредит у розмірі 160 000 гривень.

Позичальник свої зобов`язання не виконав належним чином.

Внаслідок порушення позичальником умов кредитного договору 03 грудня 2010 року банк звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про стягнення боргу за Кредитним договором № 36 від 14 липня 2004 року за наслідками розгляду якого 01 грудня 2011 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені в повному обсязі. Судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 184 854,24 гривень, судовий збір в розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення слухання справи в розмірі 120 грн.

Виконавчий лист по справі видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 27 березня 2012 року.

17 серпня 2012 року банку стало відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 02 жовтня 2012 року за вих. № 372/10 ПАТ «Ощадбанк» звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори з проханням довести до відома спадкоємців, які приймають спадщину про існуючу заборгованість ОСОБА_3 перед АТ «Ощадбанк», яка до теперішнього часу залишилась не погашеною.

Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою претензію АТ «Ощадбанк» отримано 12 жовтня 2012 року.

13 жовтня 2020 року до АТ «Ощадбанк» надійшло повідомлення за вих. № 863/01 від Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, про те що 28 вересня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом за р. № 1010, 1011, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне Управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заборгованість в сумі 186 674, 24 гривень в розмірі, який відповідає частці кожного у спадщині, в межах вартості успадкованого майна та стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 800, 11 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», заборгованість в розмірі 186674, 24 гривень у розмірі, який відповідає частці кожного у спадщині, в межах вартості спадкового майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 1 400,05 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», судовий збір в розмірі 1 400,05 гривень.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що звернення позивача до суду з даним позовом не відповідає нормам чинного ЦПК України, оскільки є рішення, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому провадження у даній справі має бути закрите на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Банк пред`явив вимогу до тієї ж сторони, спадкоємців боржника, про той самий предмет спору про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказують на те, що виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року так і не було пред`явлено стягувачем до виконання. 31 січня 2022 року позивач звертався до суду з заявою про заміну боржника у виконавчому листі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року, яка була залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року та постановою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року. У зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та недоведеності заявником наявності поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-1393/11 до примусового виконання, відсутні підстави для задоволення даної позовної заяви.

Також вказують на те, що про смерть боржника позивач дізнався 17 серпня 2012 року, нотаріусом позивача було повідомлено про наявність інших кредиторів, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з заявами про прийняття спадщини відповідачі звернулись до нотаріуса 17 лютого 2016 року, однак через свою пасивну поведінку позивач не скористався своїм правом вимоги починаючи з лютого 2016 року, тому апелянти вважають за необхідне застосувати до спірних правовідносин наслідки застосування строків позовної давності.

Апелянти звертають увагу на те, що ними було сплачено борг спадкодавця ОСОБА_3 в сумі 126 401,32 гривень позикодавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому успадковане відповідачами спадкове майно значно менше від заявлених позовних вимог кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення та вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 липня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії-Криворізьке відділення № 7897, та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено Договір кредитної лінії № 36, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит в розмірі 160 000 гривень та сплати відсотки за користування кредитом в порядку, розмірі та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається у вигляді кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 13 липня 2009 року сторони погодили суму ліміту кредиту і визначили його в розмірі 160 000 гривень. Відповідно до п. 1.6.1.1 відсотки за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 21 % відсотків річних, яка може бути змінена в порядку визначеному цим Договором (том 1 а.с. 7-9).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2011 року, справа № 2-1393/11, позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 184 854,24 гривень, судовий збір в розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення слухання справи в розмірі 120 грн. (том 1 а.с. 10).

Виконавчий лист по справі видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 27 березня 2012 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 квітня 2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 608 (том 1 а.с. 11)

02 жовтня 2012 року позивач звернувся з заявою вих. № 372/10 до завідуючого Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій посилаючись на вимоги ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, просив прийняти вказану заяву як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 13).

Листом за вих. № 863/01-16 від 28 вересня 2020 року, за підписом державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., повідомлено АТ «Державний ощадний банк України» про те, що Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 28 вересня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1010, 1011 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (том 1 а.с. 15).

Відповідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 вересня 2020 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1010, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , по 1/2 частці кожному. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку А, в цілому загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов видане ОСОБА_1 . (том 1 а.с. 123).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого28 вересня 2020 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1011, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , по 1/2 частці кожному. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку А, в цілому загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов видане ОСОБА_2 . (том 1 а.с. 134 зворот).

31 січня 2022 року позивач звертався до суду з заявою про заміну боржника у виконавчому листі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про заміну боржника у виконавчому листі відмовлено. Зазначена ухвала залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року та Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року (том 1 а.с. 36-42).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання відповідачів залишається не виконаним, відповідачами не надано доказів вартості отриманого спадкового майна, вимоги АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості в сумі 186 674,24 гривень, в розмірі, яка відповідає частці кожного у спадщині, в межах вартості спадкового майна, відповідно статті 1282 ЦК України підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1297 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно із частиною 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність кредитних зобов`язань між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторонами у справі не заперечувалися обставини наявності заборгованості перед позивачем, не оспорювався визначений позивачем розмір та не надано доказів на його спростування.

Позивачем у позові зазначено, що 17 серпня 2012 року позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_3 , у зв`язку з чим з наступного дня після цієї дати почався перебіг строку на пред`явлення вимог кредитора до його спадкоємців.

Також встановлено, що у межах зазначеного строку, а саме: 02 жовтня 2012 року, позивачем було направлено вимогу кредитора пред`явлену до спадкоємців на адресу Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, що свідчить про те, що кредитором не пропущено шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, передбачений частиною другою статті 1281 ЦК України.

Листом вих. № 637/01-16 від 02 квітня 2013 року завідувач Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 повідомила банк, що 28 серпня 2012 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 765/2012, за претензіями інших кредиторів. Додатково сповіщено, що при особистому зверненні спадкоємців до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, вони будуть повідомлені про наявність заборгованості перед Кредитором (том 1 а.с. 107 оборот).

Претензія кредитора була долучена до відповідної спадкової справи та зареєстрована що свідчить про відповідачів, як спадкоємців боржника, про наявність заборгованості, однак свого обов`язку про повідомлення кредитора про прийняття спадщини.

Отже, оскільки зобов`язання відповідачів залишається не виконаним, відповідачами не надано доказів вартості отриманого спадкового майна, вимоги АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості в сумі 186 674,24 гривень в розмірі, яка відповідає частці кожного у спадщині, в межах вартості спадкового майна, відповідно до статті 1282 ЦК України, підлягають задоволенню.

Посилання апелянтів в апеляційній скарзі на те, що звернення позивача до суду з даним позовом не відповідає нормам чинного ЦПК України, оскільки є рішення, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому провадження у даній справі має бути закрите на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Банк пред`явив вимогу до тієї ж сторони, спадкоємців боржника, про той самий предмет спору про той самий предмет і з тих самих підстав колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки АТ «Ощадбанк» має право вимагати стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором, оскільки обов`язок спадкоємців боржника перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця полягає у поверненні сум за кредитом та іншими нарахуваннями за позикою, що виникли до дня смерті спадкодавця, але в межах вартості одержаного у спадок майна та відповідно до розміру часток кожного з них.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 171/2639/18, провадження № 61-18637св21.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року так і не було пред`явлено стягувачем до виконання. 31 січня 2022 року позивач звертався до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року, яка була залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року та постановою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року. У зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та недоведеності заявником наявності поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-1393/11 до примусового виконання, відсутні підстави для задоволення даної позовної заяви, оскільки в даному випадку відповідачі, прийнявши спадщину на підставі свідоцтв про право на спадщину від 28 вересня 2021 року, вимоги банку не задовольнили, заборгованість не повернули та не повідомили кредитора про прийняття ними спадщини, тому АТ «Ощадбанк» має право вимагати стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 171/2639/18, провадження № 61-18637св21 викладено висновок про те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у порядку статті 442 ЦПК України, а тому висновки судів попередньої інстанції про те, що в задоволенні первісного позову АТ «Ощадбанк» необхідно відмовити з тих підстав, що АТ «Ощадбанк» обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, є помилковими.

Тому в даному випадку той факт, що в задоволенні заяви позивача про заміну боржника у виконавчому листі № 2-1393/11 від 27 березня 2012 року було відмовлено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року, не має правового значення для вирішення даного спору.

Доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що про смерть боржника позивач дізнався 17 серпня 2012 року, нотаріусом позивача було повідомлено про наявність інших кредиторів, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з заявами про прийняття спадщини відповідачі звернулись до нотаріуса 17 лютого 2016 року, однак через свою пасивну поведінку позивач не скористався своїм правом вимоги починаючи з лютого 2016 року, тому апелянти вважають за необхідне застосувати до спірних правовідносин наслідки застосування строків позовної давності не заслуговують на увагу, з огляду на те, що матеріалами справи встановлено факт дотримання банком строків та порядку пред`явлення вимог до спадкоємців померлого боржника.

Так, Листом вих. № 637/01-16 від 02 квітня 2013 року завідувач Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. повідомила банк, що 28 серпня 2012 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 765/2012, за претензіями інших кредиторів. Додатково сповіщено, що при особистому зверненні спадкоємців до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, вони будуть повідомлені про наявність заборгованості перед Кредитором (том 1 а.с.107 оборот) .

Претензія кредитора була долучена до відповідної спадкової справи та зареєстрована. Таким чином, встановлено факт обізнаності відповідачів як спадкоємців боржника про наявність заборгованості. Оскільки відповідачі знали про кредитні зобов`язання померлого ОСОБА_3 , а тому, звернувшись із заявами про прийняття спадщини (17 лютого 2016 року та після відмови у вчиненні нотаріальної 28 вересня 2020 року), діючи добросовісно, вони повинні були повідомити кредитора відповідно до статті 1281 ЦК України, проте свій обов`язок не виконали. (том 1 а.с.108, 132).

Відповідачі, прийнявши спадщину на підставі свідоцтв про право на спадщину від 28 вересня 2021 року, вимоги банку не задовольнили, заборгованість не повернули та не повідомили кредитора про прийняття ними спадщини.

За ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, кредитор вчасно, в межах шестимісячного строку з того дня, як він дізнався про відкриття спадщини та як спадкоємці звернулись з заявами про відкриття спадщини, звернувся з відповідною претензією до нотаріусу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 320/9961/15-ц зроблено правовий висновок про те, що початком перебігу позовної давності є день, коли банк отримав повідомлення приватного нотаріуса з інформацією про коло спадкоємців померлого боржника. З цієї дати настали одночасно обов`язкові умови для початку перебігу позовної давності, передбачені у частині першій статті 261 ЦК України: банку на цей момент вже було відомо про порушення його права, а також отримано відомості про особу, яка його порушила.

У спірних правовідносинах початок перебігу позовної давності не міг бути визначений раніше, незважаючи на те, що банку було відомо про прострочення виконання та існування заборгованості за кредитним договором, оскільки до отримання повідомлення приватного нотаріуса банку не була відома особа, до якої безпосередньо необхідно звернутися з вимогою про її погашення. Довідавшись про таку особу, у банку відпали перешкоди у реалізації своїх повноважень заявити вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, новим боржником за яким стала спадкоємець. Саме з моменту отримання банком відомостей про коло спадкоємців померлого боржника починає перебіг строк позовної давності у спірних правовідносинах.

Схожий за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 456/4355/15-ц, від 07 квітня 2021 року у справі № 727/4094/19, від 21 серпня 2019 року у справі № 344/10715/16.

У зв`язку з чим, заява відповідачів про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Посилання апелянтів на те, що ними було сплачено борг спадкодавця ОСОБА_3 в сумі 126 401,32 гривень позикодавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому успадковане відповідачами спадкове майно значно менше від заявлених позовних вимог кредитора, не знімають з них обов`язку задовольнити вимоги банку в межах вартості отриманого спадкового майна.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 24 вересня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста