Провадження № 2/734/858/24 Справа № 734/3041/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Чумак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лущик Олени Миколаївни до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, до суду звернулася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лущик Олена Миколаївна.

Позов мотивований тим, що своєчасно у шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки одразу після смерті дядька вона не знала про наявність такого спадкового майна, а також про наявність заповіту. Віднайшовши нещодавно документи на спадкове майно та звернувшись до нотаріуса для роз`яснення порядку спадкування і подачі заяви про прийняття спадщини, аби оформити спадкові права на підставі всіх наявних документів, саме нотаріус у формі усної консультації роз`яснив порядок спадкування і в цей час позивач дізналася, що порушені її права. Крім вищезазначених обставин, перешкодою у реалізації її спадкових прав була і та обставина, що позивач не мала можливості документально підтвердити постійне проживання на час смерті спадкодавця, оскільки він на час смерті не мав місця реєстрації тривалий час, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення та встановлення факту, що має юридичне значення.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, в якій останні просили позов задовольнити.

Відповідач Козелецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає повністю.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть №1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , успадкований ним після смерті матері, а також і інше майно, успадковане після смерті матері ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_2 розпорядився своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 24 січня 2011 року секретарем Пилятинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яким належне на день смерті майно він заповідав позивачці у справі ОСОБА_1 , племінниці для померлого.

Таким чином, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом на майно померлого ОСОБА_2 , однак своє право на спадкування вчасно не реалізувала.

Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 , не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_2 . Це пов`язано з тим, що одразу вона не знала про наявність такого спадкового майна, а також наявність заповіту, про це дізналася нещодавно, коли перебирала речі у будинку. Одразу після смерті ОСОБА_2 , який проживав постійно на час смерті в АДРЕСА_1 , після його поховання, не знала і про правильний порядок спадкування, однак не маючи документів на спадкове майно, вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк, яким надано право звернутися до нотаріальної контори.

Крім даних обставин, перешкодою у реалізації її спадкових прав була і та обставина, що позивач не мала можливості документально підтвердити постійне проживання на час смерті спадкодавця, оскільки він на час смерті не мав місця реєстрації тривалий час, а тому отримати документ про місце його реєстрації на час смерті ОСОБА_1 не мала можливості, хоча фактичним місцем проживання на час смерті ОСОБА_2 мав АДРЕСА_1 , а проживав він один.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно п. 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання спадкодавця на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вказаний факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, позивачу необхідно з метою можливості документально підтвердити місце відкриття спадщини та звернутися до відповідної нотаріальної контори територіально за місцем відкриття спадщини та оформлення спадкових прав і іншим способом ніж звернутися до суду з вимогою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення, захисту свого права шляхом його поновлення позивач не має можливості. Заявлені вимоги є взаємопов`язаними та за правилами виключної підсудності мають розглядатися за місцем знаходження нерухомого майна.

Доказом обставин, викладених у позовній заяві є і той факт, що у свідоцтві про смерть місце смерті ОСОБА_2 зазначено як село Пилятин, місце державної реєстрації факту смерті виконано виконавчим комітетом Пилятинської сільської ради, у довідці про смерть зазначено місце смерті село Пилятин, Козелецького району, Чернігівської області, а доказом того, що ОСОБА_2 тривалий час проживав та помер в селі Пилятин є та обставина, що за 24 січня 2011 року він склав заповіт на випадок своєї смерті і такий документ було складено за місцем його фактичного проживання, де він ІНФОРМАЦІЯ_1 і помер. Також доказом є і довідка з місця проживання, що підтверджує факт проживання на час смерті за адресою АДРЕСА_1 , у будинку, який ним був успадкований після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем на дану спадщину після смерті дядька ОСОБА_2 за заповітом, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, не має.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права (п. 1 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України).

За нормами ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини та встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №1, на день смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , один.

Керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст. 4, 247, 265, 316 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лущик Олени Миколаївни до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №1, на день смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , один.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк протягом 6 (шести) місяців достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 .

Судові витрати з відповідача не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО