Справа № 944/1035/24
Провадження №2-др/944/16/24
20.09.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Колтуна Ю.М.
з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,
11.09.2024 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Блонського М.А., в якому висловлює позицію щодо необґрунтованості позивачем розміру понесених ним судових витрат. Вказує, що відповідач не заявив своїх судових витрат разом з відзивом. Вважає, що ОСОБА_5 повинен був зробити заяву про суму витрат понесених відповідачем до завершення судових дебатів, а докази надати вже протягом 5 днів. Натомість ОСОБА_5 просто заявив що ним будуть надані докази понесення витрат на правничу допомогу без заявлення їх розміру. Також звернув увагу суду на те, що детального розрахунку понесених витрат відповідачем не надано, а саме не зазначено скільки часу було потрачено на вчинення кожної окремої дії, що давало б можливість позивачу заявляти про співмірність таких витрат. Як убачається з наданого договору про надання адвокатської допомоги від 31.01.2022 укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Алєксєєнком А.А. - предмет визначений загально без вказівки на конкретну справу та сам договір укладений до моменту початку цього судового провадження. Акту приймання-пердачі виконаних робіт по договору укладеному між ОСОБА_3 та адвокатом Алєксєєнком А.А. суду не надано. Також не надано доказів оплати по цьому ж договору. Натомість представником відповідача надано також договір з ФОП ОСОБА_5 , акт по цьому договору. Дані документи не свідчать про те, що відповідачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, оскільки безпосередньо участь у справі ОСОБА_5 брав як адвокат. Зважаючи на наведені доводи, просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК України.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
17.09.2024 від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача.
В судовому засіданні 20.09.2024 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Блонський М.А. надали пояснення аналогічні викладеним у письмовому клопотанні від 11.09.2024, заперечили проти заяви про ухвалення додаткового рішення, просили відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши заяву представника відповідача про розподіл судових витрат та матеріали цивільної справи № 944/1035/24, суд дійшов такого висновку.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02.09.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.

Питання розподілу між сторонами витрат на правову допомогу в зазначеному рішенні не вирішено.

При цьому представник відповідача до закінчення судових дебатів скористався передбаченим ч.8 ст. 141 ЦПК України правом подати докази понесення витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи убачається, що між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 31.01.2022 було укладено договір про надання юридичних послуг, також 31.01.2022 між адвокатом Алексеєнком А.А. та ОСОБА_3 укладено договір про надання адвокатської допомоги.

Відповідно до Акту здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до договору про надання юридичних послуг від 31.01.2022 сторони домовилися, що клієнт сплачує ФОП ОСОБА_4 винагороду у сумі 12000,00 грн. Зазначена суму була сплачена ОСОБА_3 09.09.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 16936949.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07. 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши подані представником відповідача документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), її складності, не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності таких робіт та значимості таких дій у справі, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу на загальну суму 6000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди- задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 944/1035/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.М. Колтун