ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7716/24 Справа № 206/4713/17 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2024 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року, та просив скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження будь-якими особами земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:455:0285, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заява мотивована тим, що Дніпровська міська рада 31 січня 2024 прийняла рішення №175/46, яким відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність для будівництва та обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка (або її частина) перебуває у приватній власності іншої фізичної особи. Дніпровська міська рада повністю виконала постанову Верховного Суду від 06 грудня 2023 року, а отже на цей час відсутні належні правові підстави для подальшого забезпечення позову по цій справі.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2024 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали даної справи не містять доказів виконання рішення суду та скасування заходів забезпечення позову призведе до порушення її прав.

20 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Звертає увагу на те, що позивачка сама вказує про те, що Дніпровська міська рада своїм рішенням відмовила у затвердженні проекту землеустрою, що є підставою для звернення з новим позовом. Тобто заходи забезпечення позову у даній справі себе вичерпали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що 31 січня 2024 року Дніпровська міська рада повністю виконала постанову Верховного Суду від 06 грудня 2023 року. Також з дня постановлення Верховним Судом постанови від 06 грудня 2023 року минуло вже більш ніж 90 днів, що є додатковою правовою підставою для скасування судом заходів забезпечення позову по цій справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони відчуження будь-якими особами земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:455:0285, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 101.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Дніпропетровської міської ради №83/14 від 28 вересня 2016 року «Про втрату чинності рішень міської ради від 29 жовтня 2014 року №83/56, від 29 жовтня 2014 року №82/56 стосовно надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по АДРЕСА_2 » в частині визнання таким, що втратило чинності, рішення Дніпропетровської міської ради №82/56 від 29 жовтня 2014 року «Про надання гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 ». Зобов`язано Дніпровську міську раду на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 280 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року в частині зобов`язання Дніпровської міської ради на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду в частині визнання незаконним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради №83/14 від 28 вересня 2016 року «Про втрату чинності рішень міської ради від 29 жовтня 2014 року №83/56, від 29 жовтня 2014 року №82/56 стосовно надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по вул.Лелечій (Самарський район)» в частині визнання таким, що втратило чинності, рішення Дніпропетровської міської ради №82/56 від 29 жовтня 2014 «Про надання гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 » змінено в частині правового обґрунтування підстав задоволення позовних вимог, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання Дніпровської міської ради на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) скасовано. Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання Дніпровської міської ради на найближчій сесії розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) залишено в силі.

Рішенням №175/46 від 31 січня 2024 року Дніпровська міська рада відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність для будівництва та обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка (або її частина) перебуває у приватній власності іншої фізичної особи.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина десята статті 158 ЦПК України).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Отже, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Оскільки відповідач Дніпровська міська рада рішенням №175/46 від 31 січня 2024 відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність для будівництва та обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка (або її частина) перебуває у приватній власності іншої фізичної особи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно з`ясовані обставини справи справи є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними. Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2024 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Барильська А.П.

Макаров М.О.