Єдиний унікальний номер 725/8185/24
Номер провадження 2-о/725/896/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю:

секретаря судового засідання Калинич Н. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники в порядку ст. 109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Посилались на те, що 03 квітня 2012 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №286.

Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаються на те, що сімейне життя не склалось, починаючи з грудня 2023 року проживають не разом. Спільне життя не склалось з причин несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, не знаходять спільної позиції для вирішення будь-яких питань, між ними частіше почали виникати непорозуміння, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Заявники уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання спільної дитини, умови її утримання та участь батьків у вихованні.

У зв`язку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними, встановити факт що батько самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судове засідання заявники не з`явились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявленівимогипідтримали та просили заявузадовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом фактично встановлено, що 03 квітня 2012 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №286.

Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, а саме ОСОБА_3 буде перебувати на самостійному вихованні та утриманні батька, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору договір про визначення місця проживання спільної дитини, умови її утримання та участь батьків у вихованні.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 30.08.2024 року та на час розгляду справи із заявами про відкликання заяви в порядку ч. 4 ст. 109 СК України, дружина та чоловік до суду не звертались.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, то суд вважає за можливе зазначити з ким залишиться проживати син після розірвання шлюбу.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених КонституцієюУкраїни, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини необхідно для захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору, сторони погодили, що ОСОБА_3 , буде проживати з батьком ОСОБА_2 та буде знаходитись на повному його утриманні та забезпеченні.

Відповідно до наданих письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_3 , який самостійно здійснює його виховання та утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини самостійного виховання, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд вважає, що заявниками доведений факт, що ОСОБА_2 , самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Керуючисьст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Спільну заяву- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 03 квітня 2012 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №286 розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька