Справа № 676/8382/23
Номер провадження 2/676/703/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу № 676/8382/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача ОСОБА_3 , вказує, що 10 липня 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджено розпискою. На підставі якої вона передала відповідачу 6000 доларів США в борг, які ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 01.08.2022 року.

Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, борг не повернув по даний час. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 , подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_3 , яка представляє інтереси на підставі ордера серії СЕ № 1072192 від 31 жовтня 2023 року, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.Позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки борг за договором позики, а також витрати на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до

ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 10 липня 2021 року було укладено договір позики.

Зміст якого полягає в тому,що відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) доларів США, які зобов`язується повернути до 01 серпня 2022 року, що підтверджується розпискою,яку надав ОСОБА_2 .

Проте, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_2 не виконав, кошти станом на день звернення позивача до суду, тобто до 05.12.2023 року, не повернув.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

А тому, вимога позивача про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 6000доларів США підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться також у постанові Великої ПалатиВерховного Судувід 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц.

Зокрема у вказаній постанові зроблено висновок про те, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що оскільки ОСОБА_2 отримав позику у іноземній валюті, тому до стягнення з нього підлягає сума позики, виражена у валюті зобов`язання - доларах США.

Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2247 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано Акт виконаних робіт (надання послуг) від 23 січня 2024 року; додаток до договору про надання правової допомоги № 108/23 від 25.10.2023 року.

Згідно акту виконаних робіт від 23 січня 2024 року вартість наданих послуг складає 13000 грн., а саме: вивчення матеріалів справи, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1000 грн.; складання позовної заяви 10000 грн.; участь у судових засідань за позовом стягнення коштів за договором позики 2000 грн.

У зв`язку із тим,що позивач звільнена від сплати судового збору ( є інвалідом 2-ї групи),такий підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.268 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , борг за договором позики від 10 липня 2021 року в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі- 13000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 2247 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 січня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Л.М. Шевцова