Дата документу 19.04.2024 Справа № 331/3279/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№331/3279/23 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Справа № 22-ц/807/690/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі адвоката Шапошнікової Тетяни Геннадіївни на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Розума О.В. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позові зазначала, що сторони 02.07.2010 уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС по м.Бердянську Бердянського МУЮ Запорізької області. Від шлюбу сторони мають п`ятьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем довгий час не проживають разом, не ведуть спільний побут, мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, і, на її думку, в них немає сім`ї. Просила суд розірвати шлюб та повернути їй дошлюбне прізвище.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 02.07.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського МУЮ Запорізької області, актовий запис № 274 розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 повернуто дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2024 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просив рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції розглянув позовну заяву ОСОБА_1 з порушенням правил підсудності, оскільки сторони по справі проживали в одному будинку на території Німеччини та поза межами України. Окрім того, суд допустив неповне з`ясування обставин справи, відповідач наполягає, що збереження сімейних відносин повністю відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей, відповідач кохає дружину та вважає можливим їх позивачкою спільне життя. Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то апелянт вказав, що в матеріалах справи відсутня згода позивачки на заочний розгляд

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надала, повідомлена про розгляд апеляційної скарги шляхом подачі оголошення на сайті «Судова влада». Не надання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Згідно із ст. 274 ч. 1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи що виникають з трудових правовідносин та справи про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ст. 274 ч. 4 п. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, це її свідомий вибір, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому укладений шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с.11 зворот)

Від вказаного шлюбу мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.9-11).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (частина третя статті 105 СК України).

За приписами статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивачки зазначав про категоричну позицію його довірителя, згідно якої він наполягав на розірванні шлюбу.

Шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, і суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не заявлено клопотань для надання строку на примирення подружжя з метою збереження сім`ї, як і не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Встановивши, що шлюб сторін носить формальний характер, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам її, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушено правило підсудності жодними доказами не підтверджуються, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать, що позивачка та відповідач на момент розгляду вказаної справи в суді проживали за межами України. Копія посвідчення ОСОБА_2 на німецькій мові не можу бути доказом проживання його разом із позивачкою та дітьми на території Німеччини.

Заперечуючи проти позову, відповідач не зазначав у своїй письмовій заяві про порушення судом першої інстанції правил підсудності. Ухвалу про відкриття провадження у справі в апеляційному порядку не оскаржував.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права також спростовуються матеріалами справи, а саме в матеріалах справи наявна заява представника позивачки про розгляд справи за його відсутності та він не заперечує проти заочного розгляду. (а.с.22)

Особисте бажання ОСОБА_2 зберегти шлюб не може бути підставою закриття провадження у справі ( як вказано в апеляційній скарзі) або для відмови у задоволені позову.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, встановивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_8 про розірвання шлюбу. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції вживалися заходи до примирення сторін, ухвалою суду від 06 вересня 2023 року за клопотанням відповідача сторонам надавався двохмісячний строк для примирення, проте ОСОБА_1 наполягала на розірванні шлюбу..

Як зазначила позивачка у своїх письмових поясненнях від 06.12.2023 влітку 2023 року вона разом з дітьми повернулися до України, вона має намір створити сім`ю з іншим чоловіком, фактичні шлюбні відносини між сторонами давно припинені.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова