справа № 399/495/24
провадження № 2/399/272/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В., при секретарі судового засідання Москаль Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.06.2015 року Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 32. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище « ОСОБА_3 ».

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 16.06.2015 р. Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 32. У шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через різні характери, погляди на життя та сімейні обов`язки вже значний час між ними складаються неприязні відносини. Вони давно втратили повагу один до одного і в їх стосунках не залишилось нічого спільного. На даний час сторони взагалі припинили будь які відносини і вже з 10.02.2024 року не проживають разом. З цих причин подальше збереження їх сім`ї є неможливим. Зважаючи на вказані обставини позивач не бачить сенсу продовжувати сімейні відносини та зазначає, що не варто призначати строк для примирення передбачений ст. 111 СК України, оскільки ні позивач, ні відповідач не хочуть жити разом. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. З початком війни в державі стосунки між сторонами більше погіршилися. Позивач вважає, що їх дитині буде краще проживати з нею, оскільки вона на даний час створює йому належні матеріальні умови, здійснює виховання та сприяє його духовному розвитку. З лютого 2024 ведення між сторонами спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них протилежні погляди, як на сімейне життя, так і на інші цілі взагалі. Дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо. Позивач вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи, відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

08.08.2024 року позивачем подано до суду заяву в якій остання позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала, а також дану справу просила розглядати без її участі.

Відповідачем відзив не подано. 08.08.2024 року від відповідача надійшла заява в якій останній позов визнав у повному обсязі та просив задовольнити, а справу розглядати без його участі.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не подав відзив на позовну заяву з запереченням проти розірвання шлюбу та подав заяву про визнання позову, тому шлюб між ними має бути розірваний.

16.06.2015 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане 16.06.2015 року.

Сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження з відміткою «Повторно» серії НОМЕР_2 видане 16.06.2015 року.

Як вбачається з ч.2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу є неможливе.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду зазначено: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 29.07.2024 року у даній справі відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи на 29.08.2024 року о 09:00 год.

Заява про визнання позову про розірвання шлюбу надійшла до суду від відповідача 08.08.2024 року, тобто до початку розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 142, 247, 258, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 32.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 73 від 22.07.2024 року на рахунок НОМЕР_3 , оригінал якої знаходиться при матеріалах справи, що складає 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченої нею суми судового збору при поданні позову, що складає 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко