Справа № 128/3739/24
УХВАЛА

25 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши матеріали заяви виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна,

УСТАНОВИВ:

16.09.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2024 заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, оскільки при дослідженні матеріалів заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: заявником не зазначено місце проживання особи, в інтересах якої подана заява про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна; не зазначено та не надано копію рішення про те, що на даний час ОСОБА_1 являється недієздатним; не зазначені відомості про наявність електронного кабінету заявника; не сплачено судовий збір за двома вимогами.

24.09.2024 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2024 представником заявника подано заяву про усунення недоліків.

Дослідивши заяву сторони заявника про усунення недоліків, оглянувши заявупро звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, доходжу такого висновку.

Зі змісту заяви представника заявника щодо виконання ухвали убачається, що на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2024 надано нову редакцію заяви про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна.

Крім того, зі змісту заяви щодо виконання ухвали від 18.09.2024 убачається, що вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2024 в частині сплати судового збору залишилися без виконання, а доводи сторони заявника щодо сплати судового збору зводяться лише до суб`єктивного бачення стороною заявника вимог чинного законодавства та його трактування на власний розсуд.

Так, представник заявника у заяві про усунення недоліків зазначає про те, що відповідно до копії довідки МСЕК серії 2-18 АЄ №144208, яка була долучена до заяви про звільнення від повноважень опікуна та подання про можливість призначення опікуном, ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності (інвалід з дитинства). Виконавчий комітет Вінницької міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна та поданням про можливість призначення опікуном з метою захисту прав недієздатної особи з інвалідністю ОСОБА_1 , оскільки саме орган опіки та піклування уповноважений звертатись до суду з відповідним поданням, тобто орган опіки та піклування діє в інтересах недієздатної особи з інвалідністю. Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю 1 та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Пунктом 14 частини другої статті третьої Закону передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Враховуючи зазначені норми законодавства, і те, що мати опікуна - це безумовне право недієздатної особи, визначене вимогами цивільного законодавства, орган опіки, який діє в інтересах недієздатної особи, звільнений від сплати судового збору за подання заяви про звільнення від повноважень опікуна та подання про можливість призначення опікуном до суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 викладено позицію, відповідно до якої «обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (заява № 28249/95) зазначено, що сплата судового збору не обмежує права заявників на доступ до правосуддя.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підстави звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою не визначено звільнення особи від сплати судового збору за подання заяви про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуном.

Обгрунтовуючи підстави звільнення від сплати судового збору, заявник посилається на пункт 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Зі змісту положень частини першої статті 59 ЦПК України убачається, що законними представниками малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб є батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЦПК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно з ч. 1 ст. 65 ЦПК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Тобто з системного тлумачення вищенаведених положень убачається, що орган опіки та піклування здійснює опіку над недієздатною фізичною особою лише до встановлення опіки і призначення опікуна. У такому випадку орган опіки і піклування вважається законним представником недієздатної фізичної особи.

Установлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 опікуном недієздатного ОСОБА_1 призначено ОСОБА_2 .

Тобто на даний час опікуном, а отже і законним представником, недієздатного ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Установлено, що із заявою про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна звернувся представник виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування. Будь-яких доказів, які б підтверджували, що заявник є особою з інвалідністю I та II груп, законним представником дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, не надано, що свідчить про відсутність підстав звільнення виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, від сплати судового збору.

Таким чином, заявником не виконано вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2024 про усунення недоліків заяви, зокрема, не сплачено судовий збір за двома вимогами.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин вважаю заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику, оскільки заявником не надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн за двома вимогами та не надано належні докази про звільнення від сплати судового збору за двома вимогами.

Частиною п`ятою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 293, 294, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна - вважати неподаною та повернути заявнику разом з доданими документами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА