П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Джуга С.Д., Мацунич М.В.

з участю секретаря Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2023 року у справі № 308/15568/22 ( Головуючий Данко В.Й.)

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 інтереси якого представляє Ракущинець А.А. звернувся в суд і з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінанс Траст Груп», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

У подальшому ухвалою суду від 28 лютого 2023 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову та постановлено розглядати справу як про стягнення вартості незаконно відчуженого майна.

Позовні вимоги, мотивовано тим, що у 2007 році позивач придбав у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - будівництво житлового будинку. Об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок 03 серпня 2008 року був зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

02 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та позивачем у справі було укладено кредитний договір № 014/1228/6/22376 про надання кредиту у розмірі 120 000 дол. США.

У забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором було укладено договір іпотеки від 02.09.2008 року, за яким передано в іпотеку земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0134 та майнові права на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 . 06 лютого 2009 року до договору іпотеки було укладено додаткову угоду. У подальшому на даній земельній ділянці було побудовано будинок, який ще не був введений в експлуатацію у зв`язку з кризовими явищами в країні, росту курсу іноземної валюти та відсутності коштів для введення будинку в експлуатацію.

Зазначає, що 18 липня 2016 року позивач, поїхав до земельної ділянки, оскільки попередньо виник спір з ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» щодо користування електроенергією і позивач вирішив перевірити, чи підключено до будинку електроенергію. Біля будинку знаходились сторонні особи, які проводили будівельні роботи. Позивач звернувся до органів поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Листом від 31.10.2016 року його повідомили про початок досудового розслідування в кримінальному провадженні. У подальшому, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, позивачу стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2016 року ТОВ «Фінанс Траст Груп» продало як іпотекодержатель об`єкт незавершеного будівництва ОСОБА_6 , яка на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.07.2016 року продала незавершений будинок та земельну ділянку ОСОБА_3 . У той же час, на підставі Протоколу № 0712205-1 від 17.12.2012р. проведено прилюдні торги та продано садовий будинок за адресою Ужгородський район, с. Оноківці, СТ «Доманинська реформа», РПВН 11358898 площею 36,5 кв.м. квартира в АДРЕСА_3 продана в порядку реалізації ДВС в порядку примусового виконання 08.05.2013 року. Інше, крім спірного об`єкта, нерухоме майно було продано до 07.07.2016 року. Таким чином, станом на 07.07.2016 року об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0134 був єдиним нерухомим майном, що належав позивачу у справі, заборона на стягнення на яке передбачено Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діяв на момент здійснення реєстраційних дій та станом на сьогодні.

Із урахування зміни предмету позову, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість незаконно відчуженого майна в розмірі суми, вказаної в п. 2.1 Договору купівлі-продажу від 08.07.2016 року, а саме 127 500 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2023 року у задоволенні позову адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінанс Траст Груп», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення вартості незаконно відчуженого майна - відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ракущинець А.А. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як станом на 07.07. 2016 року об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0134 був єдиним нерухомим майном, що належав позивачу у справі, заборона на стягнення на яке передбачено Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діяв на момент здійснення реєстраційних дій та станом на сьогодні. Матеріалами справи стверджується, що майно позивача було придбано в порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Разом зх. Тим суд першої інстанції відмовив у по суті позову і у зв`язку з спливом строку позовної давності, що є взаємовиключними обставинами.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Ракущинця А.А., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 - адвоката Шкорка І.М., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Фінанс Траст Груп», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені, і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 02.09.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Ерсте Банк» було укладено кредитний договір №014/1228/6/22376, згідно якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 120 000,00 доларів США.

02 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 1526, згідно якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/1228/6/22376 від 02.09.2008 року.

Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1467 га, відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована на території с. Кінчеш, Ужгородського р-ну, Закарпатської обл.. Коритнянської сільської ради та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 537731, виданого 27.11.2007 року Коритнянською сільською радою на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцкович В.П. 03.05.2007 року за р. № 1006, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № -130. Кадастровий № :05:001:0134, майнові права на житловий будинок, будівництво якого незавершене, відсоток готовності 9,34%, об`єм 74,0 куб.м., площа основи забудови - 123,40 кв.м., яке розташоване на вищевказаній земельній ділянці. Об`єкт незавершеного будівництва зареєстрований в АДРЕСА_1 .

26 лютого 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за №204), посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. 02.09.2008 року за реєстром № 1525, згідно якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/1228/6/22376 від 02.09.2008 року.

Предметом іпотеки є вище зазначена земельна ділянка та майнові права на житловий будинок, будівництво якого незавершене, відсоток готовності 40,81%, об`єм 481,3 куб.м., площа основи забудови - 123,40 кв.м., яке розташоване на вищевказаній земельній ділянці. Об`єкт незавершеного будівництва зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Згідно копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №19756001 від 03.08.2008 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0134, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , а також є власником об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку, готовність якого становить 9,34 відсотки, об`єм - 74,00 куб.м., площа основи забудови - 123,40 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені (в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку») від 07.07.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №1484, ТОВ «Фінанс Транс Груп» як іпотекодержатель на підставі Договору відступлення права вимоги №1 та Договору №1 про відступлення права за договорами іпотеки від 26.05.2014 року, укладених між ПАТ «ФІДОБАНК» (що є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ Ерсте Банк») та ТОВ «ФК «ГЛОБАЛ ФІНАНС», Договору про відступлення права вимоги (факторингу) №71 від 30.04.2015 року, Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, від 30.04.2015 року, посвідченого Сазоновою О.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №569, укладеним між ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» та ТОВ «Фінанс Транс Груп», за Договором іпотеки, посвідченим 02.09.2008 року Житко О.І., приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу за реєстровим №1525, Договором про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченим 26.02.2009 року вказаним вище нотаріусом за реєстровим №204, іпотекодавцем за яким є ОСОБА_1 , продав, а ОСОБА_6 купила нерухоме майно, а саме: незавершене будівництво житлового будинку ступенем готовності 40,81%, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1467 га за кадастровим номером :05:001:0134, цільовим призначенням - 02.01, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, на території с. Кінчеш Коритнянської сільської ради.

Згідно договору купівлі-продажу від 08.07.2016 року, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_3 купив вищезазначений незавершене будівництво житловий будинок ступенем готовності 40,81%, розташований на земельній ділянці площею 0,1467 га за кадастровим номером :05:001:0134 із цільовим призначенням - 02.01, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, громадських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, на території с. Кінчеш Коритнянської сільської ради і ціна нерухомого майна становить 127 500,00 гривень.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраціію права власності (індексний номер витягу 145144773 від 13.11.2018 року) ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи стверджується і не заперечується сторонами, що ОСОБА_3 почав здійснювати будівельні роботи на нерухоме майно - незавершене будівництво жилого будинку ступенем готовності 40,8% і побудував у період з 14.09.2016 р. по 07. 11.2016 року 100% готовності житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на дату укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені (в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку») від 07.07.2016 року) передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.

Суд першої інстанції у рішенні зазначає, що станом на 07.07.2016 року окрім оспорюваного об`єкта незавершеного будівництва у нього не перебувало іншого нерухомого житлового майна не відповідають дійсності, оскільки згідно зазначеної вище Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки №64647522 від 29.07.2016 року) ОСОБА_1 окрім зазначеного об`єкта незавершеного будівництва мав у приватній власності також квартиру за адресою АДРЕСА_3 а на підставі договору купівлі-продажу № 813 від 27.03.2008 року і відтак посилання позивача на незаконність відчуження іпотекодержателем предмету іпотеки у зв`язку з встановленням мораторію є безпідставним.

Разом з тим, суд першої інстанції із посиланням на вимоги ст. ст. 256, 257, 261, 268 ЦК України зазначає, що 18.07.2016 року поїхав до земельної ділянки, оскільки попередньо виник спір з ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» щодо користування електроенергією і він вирішив перевірити, чи підключено до будинку електроенергію і біля будинку знаходились сторонні особи, які проводили будівельні роботи. До суду дана позовна заява була подана 21.11.2022 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, відомостей про наявність підстав для зупинення чи переривання перебігу позовної давності матеріали справи не містять і відповідно до ч.ч. 3 - 4 ст. 268 ЦК України суд дійшов висновку, що сплив позовної давності в даній справі є підставою для відмови у позові.

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ракущинець А.А. подав суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову та просив стягнути із ОСОБА_3 на свою користь, 127 500 грн. мотивуючи тим, що об`єктом індикаційного позову може бути лише індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилося, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально - правові способи захисту права власності відповідно до погожень глави 83 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач спірний об`єкт незавершеного будівництва, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у розмірі суми, вказаної в п. 2.1 Договору купівлі-продажу від 08.07.2016 року.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

У правових позиціях, викладених в Постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року (справа № 753/20633/15-ц; провадження № 61-6348св18), згідно якої Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах або отримане однією зі сторін майно у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Позивач не подав жодного доказу, який підтверджує, що відповідач порушив його права, або діяв всупереч будь-якого закону, і повинен нести цивільну ( майнову ) відповідальність і враховуючи виникнення права власності у відповідача на спірні об`єкти нерухомого майна на підставі договірних відносин, а тому неможливо застосувати до положень главу 83 ЦП України у даному спорі.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у позовних вимогах позивачу і по суті позову і у зв`язку з спливом строку позовної давності, що є взаємовиключними обставинами.

Позовна давність застосовується судом тільки у тих випадках, коли має місце порушення права, за захистом якого позивач звернувся до суду, а якщо це право не було порушено, суд відмовляє у позові через необґрунтованість. Якщо судом буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами сплила, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причини її пропуску. Про які повідомив позивач.

Оскільки, суд першої інстанції відновив і по суті позову, і у зв`язку з спливом строку позовної давності, що є взаємовиключними обставинами, судова колегія вважає що відповідно до п.п. 1,2,4 ч1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід змінити у частині правового обґрунтування і у позові ОСОБА_1 слід відмовити через його необґрунтованість із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2023 року змінити у частині правового обґрунтування, виклавши мотивувальну частину у редакції даної постанови.

Резолютивну частину рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 18 вересня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой