Справа №295/434/22 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 69 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

19 квітня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши заяви суддів Павицької Т.М. та Трояновської Г.С. про самовідвід у справі № 295/434/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Лукк`янець Людмили Олександрівни на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 квітня 2024 року на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Борисюка Р.М., суддів: Павицької Т.М. та Трояновської Г.С. надійшла дана цивільна справа.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду, судді Павицька Т.М. та ОСОБА_3 заявили самовідвід, який мотивують тим, що вони висловлювали думку у спірних правовідносинах, а саме в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 05.06.2023 та постанові від 29.06.2023.

Судом установлені наступні обставини.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 (а.с.1).

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.06.2022 шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано (а.с.24-25).

ОСОБА_2 26.01.2023 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі №295/434/22, в якій просила скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.06.2022 та закрити провадження у справі у зв`язку із настанням смерті ОСОБА_1 (а.с.39-41).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2023 скасовано заочне рішення від 21.06.2022 у справі №295/434/22 (а.с.60-61).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.03.2023 закрито провадження у справі №295/434/22 на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України (а.с.73-74).

Не погоджуючись з цими ухвалами ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на них (а.с.77-79).

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2023 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України (а.с.95).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року - без змін (а.с.126-127).

Не погодившись з таки рішеннями судів, ОСОБА_4 оскаржив їх у касаційному порядку (а.с.143-145).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.02.2024, касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та від 29 березня 2023 року, ухвалу Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.203-207).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами статті 39 ЦПК України за наявності підстав зазначених у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно частини 1 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що судді Павицька Т.М. та ОСОБА_3 вже висловлювали свою думку щодо спірних правовідносин сторін в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2023 року та постанові Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, тому вважають, що дана обставина може сприйматись сторонами як така, що може викликати сумнів в неупередженості судді та ухваленні об`єктивного рішення у справі.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, заявлений самовідвід є безумовно необхідним, оскільки наявність вищезазначених обставин беззаперечно та поза всяким сумнівом надає можливість учасникам судового розгляду припускати можливість необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення, та можливість порушення вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка є частиною національного законодавства України та гарантує кожній людині право на справедливий, незалежний і безсторонній суд.

За змістом пункту 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією №2006 /23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, допускається відвід (самовідвід) судді у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому, з метою дотримання прав учасників судового процесу у справі на справедливий суд, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, заяви суддів Павицької Т.М. та Трояновської Г.С. про самовідвід підлягають до задоволення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 260, 261, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяви суддів Павицької Т.М. та Трояновської Г.С. про самовідвід - задовольнити.

Цивільну справу № 295/434/22 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді