Справа № 643/7820/24
Провадження № 2/643/3823/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року представник АТ «Юнекс Банк» адвокат Дитинчук В. М. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме кредитним договором № 30.36.0222.1 від 15 лютого 2022 року у розмірі 425052,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2022 року АТ «Юнекс Банк»та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 30.36.0222.1 на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 350 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. Правил, Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту до 15 травня 2026 року. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером/платіжною інструкцією. Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору та Правил. Станом на 17 липня 2024 року загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ЮНЕКС БАНК» за кредитним договором становить 425 052,99 грн, яка складається з: заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 332 433,06 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 92 619,93 грн. Позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредитних коштів. У зв`язку з тим, що відповідачем протягом тривалого часу не сплачуються щомісячні платежі на погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитними коштами, позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті.

15 серпня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з відзивом на позовну заяву, у якому просить поновити строк для його подання та відмовити у задоволенні позову АТ «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 повністю. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що сума наданого кредиту за договором № 30.36.0222.1 складає 350000,00 грн., з яких 42484,36 грн. ним сплачені, що зумовлює незрозумілість залишку тіла кредиту. Також ОСОБА_1 зазначає, що додані до позову Правила споживчого кредитування ним не підписувалися. Крім цього, зазначає, що нарахування процентів після отримання вимоги банку про дострокове повернення кредиту є неправомірним. ОСОБА_1 зазначає, що розрахунок суми позовних вимог здійснено позивачем з грубим порушенням чинного законодавства. Одночасно ОСОБА_1 зазначає, що, оскільки з наведеного позивачем розрахунку неможливо встановити, які саме процентні ставки використовувалися ним для визначення кожної окремої суми, зокрема, процентів за кредитом, то абсолютно неможливо перевірити, чи не допущено позивачем порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 17 березня 2022 року, щодо звільнення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживача від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. Відповідач також у відзиві повідомляє, що ним очікується понесення судових витрат у зв`язку із розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень, докази щодо вказаного розміру судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів з дати ухвалення рішення суду. Крім цього, відповідач просить суд поновити строк для подання цього відзиву, так як строк закінчився 09 серпня 2024 року, у зв`язку з тим, що надзвичайна частота повітряних тривог у м. Харкові, де він постійно проживає, зумовила значні складності в роботі та істотно перешкодила належній підготовці та поданню цього відзиву у строк, визначений судом. Однак відповідач вжив усіх залежних від нього заходів для подання відзиву у найкоротший можливий строк і період пропуску встановленого судом 15-денного строку для подання відзиву (6 днів) є порівняно невеликим.

22 серпня 2024 року представник АТ «Юнекс Банк» адвокат Дитинчук В. М. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з відповіддю на відзив, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку суму боргу за кредитним договором № 30.36.0222.1 від 15 лютого 2022 року у розмірі 425052,99 грн. Представник банку у відповіді на відзив зазначає, що у відзиві відповідач просить суд поновити строк для подання відзиву, проте відповідач не надав доказів поважності причин пропуску процесуального строку на подачу відзиву. Крім цього, представник позивача зазначає, що відповідач визнав факт укладення 15 лютого 2022 року кредитного договору № 30.36.0222.1. При цьому, кредитний договір укладений на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку. Зазначено, що акцептування позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання Кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування Банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті Банку. Приймання Позичальником цієї публічної пропозиції відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати Банку свої умови Кредитного договору, який є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України. Представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що пояснення відповідача ОСОБА_1 , що він не визнає Правила, а при цьому визнає факт укладення Кредитного договору, є суперечливими та такими, що спрямовані на ухилення від виконання умов кредитного договору. Одночасно, представник позивача зазначає, що до спростування презумпції правомірності правочину, всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватись, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів оплати суми заборгованості за кредитним договором, заборгованість не оплатив, при цьому визнав факт часткової оплати грошових коштів за кредитним договором № 30.36.0222.1, також відповідач визнав факт направлення позивачем вимоги про дострокове повернення грошових коштів за указаним кредитним договором. Зазначено, що відповідач користувався кредитними коштами, певний час вносив оплати на виконання кредитного договору. Представник позивача зазначає, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором та Правилами не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, процентами, що є порушенням умов Кредитного договору, Правил та діючого законодавства України.

24 серпня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з запереченнями на відповідь на відзив у справі № 643/7820/24, у яких просить відмовити у задоволенні позову АТ «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 повністю. У запереченнях відповідач зазначає, що жодних пояснень невідповідності розрахунку залишку тіла кредиту позивач у відповіді на відзив не надає. Також зазначає, що текст вказаних позивачем Правил ним не підписувався, а тому будь-які положення таких Правил як локального нормативного акту позивача не є обов`язковими для відповідача. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що визнання ним факту отримання вимоги банку про дострокове повернення кредиту, жодним чином не укріплює позиції позивача. Відповідач зазначає, що істотний недолік позову щодо здійснення позивачем розрахунку суми позовних вимог з грубим порушенням чинного законодавства, представник позивача у відповіді на відзив жодним чином не виправив. Також ОСОБА_1 у своїх запереченнях повторно пише щодо звільнення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживача від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У позові викладено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Причини неявки відповідача суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву суд зазначає, що з урахуванням положень ст. 43, 120, 121, 127 ЦПК України, з метою додержання права сторони на викладення своїх заперечень, доходить висновку про задоволення клопотання відповідача та поновлення строку для подання відзиву, який прийняти до розгляду.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-заявою, підписанням якої підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб/Правилами надання споживчих кредитів банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тобто акцептував та приєднався до Публічної пропозиції позивача на укладення договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами.

Надалі, 15 лютого 2022 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 30.36.0222.1, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 350000,00 грн. на споживчі потреби строком по 15 травня 2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,44 % річних.

Підписанням цього договору ОСОБА_1 підтвердив свою згоду та приєднання до Правил надання споживчого кредиту AT «Юнекс Банк», що оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє та положення яких неухильно зобов`язується дотримуватися (п. 2.1, 2.8).

Відповідно до Преамбули Правил (договірні умови) надання споживчих кредитів AT «Юнекс Банк» Акцептування Позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання Кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування Банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті Банку.

Преамбулою Правил передбачено, що Правила та всі додатки до них, Кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають Кредитний договір як єдиний документ.

Отже, підписавши 15 лютого 2022 року кредитний договір № 30.36.0222.1 та Анкету-заяву, ОСОБА_1 погодився з умовами кредитування.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору зі змінами та доповненнями Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 350000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором, що підтверджується також Додатком № 1 до Кредитного договору щодо обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Позичальника) та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит (з Графіком платежів) підписаного сторонами, Анкети-заяви (опитувальник клієнта фізичної особи) підписаної сторонами, Паспортом споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписаного відповідачем та меморіальним ордером.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 350000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № 6147 від 16 лютого 2022 року.

В порядку й на умовах відповідно до пунктів 1.6, 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. Правил, Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 15 травня 2026 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом складаються з витрат споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Положеннями пункту 4 частини другої статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що під час першої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, у рамках врегулювання простроченої заборгованості кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія зобов`язані повідомити, у тому числі і розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту).

Пунктом 3.14. Правил передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами.

Відповідно до пункту 4.2.2. Правил, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строки встановлені Кредитним договором та Правилами.

Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил.

Відповідно до наданого суду розрахунку станом на 17 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 30.36.0222.1 від 15 лютого 2022 року становить 425 052,99 грн, яка складається з: заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 332 433,06 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 92 619,93 грн.

Доказів того, що відповідач здійснив оплату заборгованості, матеріали справи не містять.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов Кредитного договору та Правил Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку непогашення в строк більш ніж тридцять календарних днів наявної простроченої заборгованості за Договором (по сплаті частини Кредиту, та/або комісії за обслуговування, та/або нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені або інших платежів, передбачених Договором) і у разі не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з моменту відправлення Банком повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення, розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду.

Як слідує з матеріалів справи, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився з вказаними умовами договору та розмірами відсоткових ставок за користування кредитними коштами, тому зобов`язаний виконувати договір в повному обсязі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору № 30.36.0222.1 від 15 лютого 2022 року, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах.

Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості належними доказами не спростував.

Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачеві борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення.

Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 6375,79 грн., що підтверджено наданою платіжною інструкцією № 264 від 22 липня 2024 року.

Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6375,79 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 30.36.0222.1 від 15 лютого 2022 року у розмірі 425052 (чотириста двадцять п`ять тисяч п`ятдесят дві) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Юнекс Банк» судовий збір у розмірі 6375 (шість тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 79 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: акціонерне товариства «Юнекс Банк», , р/р НОМЕР_1 , місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, 14.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО