Справа № 946/498/24
Провадження № 2-ві/946/36/24
УХВАЛА

25 вересня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Адамова А.С.,

при секретарі - Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пащенко Тетяни Павлівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Головного управління національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про вжиття заходів, припинення певних дій, заборони вчинення певних дій, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. перебуває цивільна справа №946/498/22 (провадження № 2/946/1778/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Головного управління національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про вжиття заходів, припинення певних дій, заборони вчинення певних дій, зобов`язання вчинення певних дій.

23.09.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому по справі, яку позивачка обґрунтовує тим, що, суддя Пащенко Т.П. не має повноважень розглядати цю справу. Вказала, що саме за сприяння судді Пащенко Т.П. так званий «пором» Кислицький»» було знищено відповідачами та іншими особами, а його рештки було використано для побудови нової незаконної гідротехнічної споруди у селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області. У цій справі вже раніше судді Пащенко Т.П. подавалися заяви про забезпечення позову, де суддею Пащенко Т.П. було неодноразово та цілеспрямовано проігноровано:

1. Факт того, що так званий «Акт технічного нагляду судна» на так званий «пором «Кислицький»» від 15.11.2015 є підробленим документом в силу того, що стверджуваний підписант вказаного «Акту» від 15.11.2015 (тобто інженерінспектор Регістр судноплавства України ОСОБА_12 ) помер у 2007 році.

2. Факт смерті інженер-інспектора Регістр судноплавства України ОСОБА_12 саме у 2007 році офіційно підтверджено органами Міністерства юстиції України, Адміністрації судноплавства України та Регістром судноплавства України.

3. Факт того, що ОСОБА_12 аж ніяк не міг підписати так званий «Акт технічного нагляду» від 15.11.2015 на так званий «пором «Кислицький»» в силу смерті ОСОБА_12 у 2007 році.

4. Факт смерті інженер-інспектора Регістр судноплавства України ОСОБА_12 саме у 2007 році, що офіційно підтверджено органами Міністерства юстиції України, Адміністрації судноплавства України та Регістром судноплавства України не заперечується ані ОСОБА_13 , ані ОСОБА_14 , ані будь-якою іншою особою.

5. Факт, що ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видана 11.07.2007 року.

6. Факт того, що, що так званий «Акт технічного нагляду судна» на так званий «пором «Кислицький»» від 15.11.2015 року є підробленим документом в силу того, що стверджуваний підписант вказаного «Акту» від 15.11.2015 року (тобто, інженерінспектор Регістр судноплавства України ОСОБА_12 ) помер у 2007 році.

7. Факт того, що стверджуваний ОСОБА_13 підписант - ОСОБА_15 - вже не працював у СВК «Кислицький»», адже з 02.01.2002 року він перейшов на роботу до ТОВ «Злагода», де директором була сама ОСОБА_1 .

8. Факт того, що до 02.01.2002 року ОСОБА_15 працював у СВК «Кислицький» (голова ОСОБА_1 ) оператором маслобойні, після чого був звільнений за власним бажанням та перейшов на роботу до ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_1 ).

9. Факт того, так званий «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року є підробленим документом.

10. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 року у справі № 509/407/23, якою встановлено, що «під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 незаконно оформив право власності на вищевказаний паром ВИЛ-0224-К, наразі «Кислицький». Пором ВИЛ-0224-К, власником якого є ОСОБА_16 , а орендарем - ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_1 ) наразі має назву «Кислицький» внаслідок перереєстрації порому на ОСОБА_13 на підставі підроблених документів».

11. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року у справі № 509/407/23, якою встановлено, що «в ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_12 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть. Також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_15 та ОСОБА_13 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_15 , останній працював у СВК «Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_15 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній».

12. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 року у справі № 509/409/23, якою встановлено, що «потрібно враховувати підроблення документів на ім`я ОСОБА_13 на так званий «пором» Кислицький», адже пором «Кислицький», який було зареєстровано на підроблених документах, підроблення яких встановлено та визнано органом досудового розслідування. Внаслідок захоплення у ОСОБА_16 , ОСОБА_1 і ТОВ «Злагода» порому ВИЛ-0224-К на підставі підроблених документів, потерпілим було завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі вартості самого порому та упущеної вигоди».

13. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року у справі № 509/814/23, якою встановлено, що «в ході проведення дізнання доведено факт підроблення «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року, оскільки встановлено, що підписант вказаного документа інженер-інспектор ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_12 помер у 2007 році, про що свідчать документи отримані з Міністерства юстиції України, а саме копія свідоцтва про смерть. Також встановлено, що «Договір купівлі-продажу судна» від 14.02.2003 року, укладений між виконуючим обов`язків голови СВК «Кислицький» ОСОБА_15 та ОСОБА_13 має ознаки підробки, оскільки, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_15 , останній працював у СВК "Кислицький» на посадах оператора масло бойні, а згодом головного інженера. Запис щодо призначення ОСОБА_15 виконуючим обов`язки голови СВК «Кислицький» в трудовій книжці відсутній».

14. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року у справі № 522/17149/22-Е (провадження №2/522/612/23), яким встановлено, що Одеська обласна прокуратура визнала факт підроблення документу - так званого «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015 року.

15. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/6310/22 від 25.04.2022 року, якою встановлено підроблення документів ОСОБА_13 на так званий «пором» Кислицький»». 16. Як наслідок, станом на сьогодні в районі села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області функціонує незаконний гідротехнічна споруда - міст, - створений відповідачами та іншими особами з використанням решток так званого «порому «Кислицький»».

17. Вказана гідротехнічна споруда була змонтована з використанням решток так званого «порому «Кислицький»» під час війни у незаконний таємний спосіб з використанням так званого «порому «Кислицький»» та іншого, наразі невідомого судна без будь-якого погодження з будь-яким органом державної влади в Україні, включаючи Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Регістр судноплавства України та Адміністрацію судноплавства України.

18. Під час війни ця гідротехнічна споруда систематично використовується для перевезення небезпечних вантажів та людей з острову Кислицький та на острів Кислицький.

19. При цьому острів Кислицький перебуває на ділянці Державного кордону України та у прикордонній смузі, що абсолютно не заважає відповідачам здійснювати таємні перевезення небезпечних людей та вантажів.

20. Наголошує, що свого часу численними судовими рішеннями було встановлено підроблення документів на ім`я ОСОБА_13 на так званий «пором «Кислицький»» (ухвала Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 року у справі № 509/407/23, ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 року у справі № 509/814/23; рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року у справі № 522/17149/22-Е, ухвала Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4353/22 від 25.04.2022 року).

Так, порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді не має, обставин, передбачених ЦПК України, зокрема, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено, докази наявності таких обставин не надані.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зокрема у п.66, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).

При цьому, ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18 червня 2015 року п.78 вказав на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (див. також рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"; рішення ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011 року).

На думку заявника, підставою відводу є у тому, що до судді Пащенко Т.П. вже раніше подавалися заяви про забезпечення позову та суддею Пащенко Т.П. було неодноразово та цілеспрямовано проігноровано вказані ОСОБА_1 факти підроблення документів, факт смерті інженера-інспектора ОСОБА_12 саме у 2007 році, рішення інших судів тощо.

Проте, суду не наведено підстав для відводу судді, перелік яких чітко визначено законодавством; необ`єктивність, упередженість чи інші підстави судді Пащенка Т.П. не доведені.

Доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу судді не зводяться до визначених ст. 36 ЦПК України підстав.

Будь-яких підстав, передбачених ЦПК України, у заяві заявником зазначено не було, та не було надано відповідних доказів їх наявності. Крім того, доказів в підтвердження обставин, на яких наголошує заявник, щодо протиправної поведінки судді, на епізодах якої наголошує заявник у заяві, не надано.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи зміст заяв про відвід судді та відображені у них доводи для відводу судді, суд дійшов до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не ґрунтуються на нормах ЦПК України, якими регулюється питання відводу суду, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Пащенко Т.П. або її протиправної заінтересованості в результатах розгляду справи, не доведені, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяв про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-40, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 23.09.2024 року ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пащенко Тетяни Павлівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Головного управління національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про вжиття заходів, припинення певних дій, заборони вчинення певних дій, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С.Адамов