Справа № 172/2076/23
Провадження № 2/172/607/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного домашнього господарства з метою прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 вказує, що 14.04.1984 року батько позивачки одружився зі ОСОБА_3 , у зв`язку з чим остання стала мачухою позивачки і вони почали проживати разом однією сім`єю та вести спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці ОСОБА_4 помер. З 2015 року по день смерті мачухи ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони проживали разом і позивачка піклувалася про неї. Тобто з 2015 року вони зі ОСОБА_3 жили однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом робили ремонт в квартирі, в якій проживали, сплачували комунальні платежі, купували разом меблі, різне господарське приладдя, обробляли присадибну ділянку, піклувалися та підтримували один одного морально та фізично. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі ОСОБА_3 необхідне позивачці для оформлення та отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою від 07.11.2023 року провадження відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про подальший розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за позивачкою.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги підтримує.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пояснили, що вони є сусідами позивачки. Повідомили, що позивачка у 2015 році переїхала до батька та мачухи в с. Манвелівку, щоб доглядати за хворим батьком, а після його смерті залишилася проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Позивачка разом з мачухою ОСОБА_3 проживали разом, піклувалися один про одного, вели спільне господарство.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Позивачка ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свідоцтві про її народження батьком записаний ОСОБА_4 .

11.02.1995 року ОСОБА_9 одружилася з ОСОБА_10 і змінила прізвище на - ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_12 уклали шлюб 14.04.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 і після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , а 31.07.2022 року - ОСОБА_3

ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

З акту виконкому Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області вбачається, що в присутності сусудів ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 29.08.2023 року складений цей акт про те, що ОСОБА_1 дійсно з 2015 року і по день смерті своєї мачухи ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.12.2023 року, наданої на запит суду державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Як зазначено в ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом). Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (КЦС ВС від 07.02.2018 р. №127/1765/16).

Доказами спільного проживання можуть бути показання свідків, довідка ЖЕК або запис у будинковій книзі, відмітка в паспорті, наявність у спадкоємця свідоцтва про смерть та інших особистих речей і документів померлого, медичне обслуговування за спільною адресою, довідки з відповідних органів самоврядування про факт проживання однією сім`єю, трафіки мобільних телефонів, де буде видно, що особи ночували за однією адресою, тощо.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна для спільного користування, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України (ВС 16.01.2019 р. №343/1821/16-ц, 22.08.2018 р. №644/6274/16-ц, 12.12.2019 р. №466/3769/16, 24.06.2021 р. №694/646/20, 13.07.2021 р. №522/10375/19).

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи, з досліджених письмових доказів та показань свідків, суд встановив, що у даному випадку наявні обов`язкові ознаки проживання осіб однією сім`єю протягом п`яти років до настання смерті, а саме: безперервне спільне проживання, пов`язаність осіб спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю обґрунтовані, тому їх слід задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного домашнього господарства з метою прийняття спадщини - задовольнити.

2. Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2015 року до дня смерті останньої, тобто часу відкриття спадщини - до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк