УХВАЛА

24.09.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Скрипніка Л.А.,

За участю секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р.,

Представника ПМУМЮ (м. Одеса) Білого О.П. ( в режимі відеоконференції)

розглянувши скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_1 , інша особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), на постанову посадової особи відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року до суду надійшла скарга акціонерного товариства «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_1 , інша особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), на постанову посадової особи відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження, в якій заявник посилаючись на допущенні виконавцем порушення просив:

- скасувати постанову від 11.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 51998403, винесену головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ПМУЮ МЮ (м. Одеса) Муценком Дмитром Олеговичем.

Вказані вимоги заявник обґрунтував тим, що в межах вказаного виконавчого провадження № 51998403 здійснювалось примусове виконання судового рішення на підставі наступного виконавчого документа: виконавчого листа № 2-2708/11 виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 22.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованість по кредитному договору № 0 від 22.12.2006 року у розмірі 207 501,42 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн.

При винесенні оскаржуваної постанови посадова особа органу державної виконавчої служби не врахувала відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва, тобто не було здійснено перевірку наявності спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_1 . Посадова особа органу державної виконавчої служби не врахувала, що відповідно до положень ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець

Скаржник наголошує, що у разі встановлення виконавцем при здійсненні виконавчого провадження факту смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, тобто здійснити перевірку наявності спадкоємців після смерті вказаної особи, а після такої перевірки врахувати положення ст. 442 ЦПК України про заміну сторони виконавчого провадження. Дана правова позиція Стягувача АТ «УКРСИББАНК» повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду, що була викладена у постанові Верховного Суду (у складі Великої Палати Верховного Суду) від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, де зазначене наступне: «74. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження».

11 вересня 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду скаргу та призначено проведення судового засідання на 24 вересня 2024 року.

18 вересня 2024 року на електронну адресу суду від представника АТ «УкрСиббанк» адвоката Агабалаєвої Я.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «УкрСиббанк», в якій також просили задовольнити скаргу в повному обсязі.

Заінтересованій особі (боржнику) ОСОБА_1 на виконання вимог чинного законодавства за останньою відомою адресою направлялась повістка, проте суд враховує те, що за матеріалами справи оскаржувана постанова вчинена саме у зв`язку зі смертю боржника.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року клопотання представника заінтересованої особи Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Білого Олександра Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено.

В судовому засіданні представник іншої особи ОСОБА_2 вважав скаргу такою, що не підлягає задоволенню посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена із урахуванням положень п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, яка не містить жодних вимог до державного виконавця, зокрема з приводу перевірки наявності спадкоємців після смерть боржника, в разі настання відповідної події, а смерть боржника, на його переконання є самостійною та безумовною підставою для закриття виконавчого провадження.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи скарги, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-2708/11, виданий 22.02.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона ( виконавче провадження № 51998403).

11 вересня 2023 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Муценка Дмитра Олеговича, виконавче провадження № 51998403 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2708/11 виданого 22.02.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 209 321,42 гривень закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про Виконавче провадження» тобто у зв`язку зі смертю боржника.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції №512/5 виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Положеннями частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пунктів 12, 13 розділу ІІ Інструкції №512/5 у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

За змістом пункту 5 частини 1статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника, згідно даних, отриманих з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (витяг № 8 від 10.07.2023 року) .

Правовий аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновку, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Таким чином, отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини 3статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, на переконання суду має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання зобов`язань такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен був перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вчинення державним виконавцем зазначених дій відповідатиме конституційному принципу верховенства права та матиме наслідком ефективного впровадження системи виконання судових рішень, яка забезпечить реальне виконання судового рішення, з огляду на те, що положення статей 55, 442 ЦПК України передбачають здійснення процесуального правонаступництва на будь-якій стадії судового провадження, включаючи стадію примусового виконання рішення суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд розглянувши скаргу, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задоволення в частині скасування постанови про закриття виконавчого провадження.

Щодо визнання неправомірними, як того вимагають приписи ст. 451 ЦПК України, то суд в цій частині зазначає, що оскільки стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає смерть боржника як підставу для закриття провадження, до того ж розглядувана скарга не містить відповідних вимог.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 258-261, 353-355, 447-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу «УкрСиббанк», боржник: ОСОБА_1 , інша особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), на постанову посадової особи відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 11.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 51998403, винесену головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ПМУЮ МЮ (м. Одеса) Муценком Дмитром Олеговичем.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст складений та підписаний 24.09.2024 року.

СуддяЛ. А. Скрипнік