Житомирський апеляційний суд
Категорія 53 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М.,Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 755/11226/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Адамовича О.Й. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" про відшкодування збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2023 року справу №755/11226/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою передано на розгляд Корольовського районного суду м. Житомира.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.11.2022 об 11 год. 50 хв в м. Житомирі, вул. Корольова, 34Б сталася ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 , який керував автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , який керував автомобілем MAZDA модель 626 д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира №296/365/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 вказав, що згідно експертного висновку №2942 від 02.02.2023 вартість завданого йому матеріального збитку становить 100459,44 грн, залишкова вартість автомобіля в пошкодженому стані становила 24 003 грн. 26.05.2023 ТДВ СК "Альфа-Гарант" виплатило йому 32187,45 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну позивача.

Отже, вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 складає: 100459,44 грн (вартість матеріального збитку) 32187,45 грн. (відшкодування шкоди завданої майну позивача) 24003,00 грн. (утилізаційна (залишкова) вартість) = 44268,99 грн. Також зазначив, що він поніс витрати на проведення експертизи в сумі 7000,00 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ СК "Альфа-Гарант" на свою користь матеріальний збиток 44268,99 грн.; вартість послуг експерта за складання висновку 7000,00 грн.; суму сплаченого судового збору на суму 1073,60 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 41018 (сорок одну тисячу вісімнадцять) грн. 99 коп. та 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи, а всього 48018 (сорок вісім тисяч вісімнадцять) 99 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання відшкодування судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ТДВ СК "Альфа-Гарант", посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 09.12.2022 року представником Товариства було проведено огляд пошкодженого автомобіля "MAZDA 626" д.н.з. НОМЕР_2 та був складений відповідний акт огляду колісного ТЗ підписаний ОСОБА_1 . Оскільки не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування 19.05.2023 року Товариством було отримано два звіти за вих №22/5020 та 22/5020/1 автотоварознавчого дослідження ТОВ "Партнер-Консалт" від 19.05.2023 року. Предметом дослідження вказаних звітів було встановлення вартості матеріального збитку та утилізаційну (залишкову) вартість. Згідно цих звітів вартість матеріального збитку становить: 80583,88 (вартість матеріального збитку) 45146,43 (утилізаційна вартість) 3200,00 (франшиза за полісом) = 32237,45 грн. 26.05.2023 Товариством було здійснено страхове відшкодування на розрахунковий рахунок відповідача, про що складено відповідний страховий акт та розрахунок страхового відшкодування.

Вказує, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Товариство вчасно в 10-ти денний термін передбачений ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» направило свого представника для огляду пошкодженого автомобіля, що підтверджується протоколом огляду, здійснило розрахунок страхового відшкодування в порядку передбаченому законом на підставі Звіту №22/5020 та №22/5020/1. Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Вказує, що право позивача на самостійне визначення розміру збитків виникає лише у тому випадку, якщо страховик протягом 10 робочих днів не направить аварійного комісара, експерта або свого представника на огляд пошкодженого майна. Відтак позивач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, визначених п. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", необхідних для самостійного визначення позивачем розміру завданої йому шкоди. Отже, враховуючи, що відповідач виконав свій обов`язок передбачений ст. 34 вказаного Закону, у відповідача відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування на підставі висновків зроблених на замовлення позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 17.11.2022 о 11 год 50 хв в м. Житомирі, вул. Корольова, 34Б водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр розвороту, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно пояснення до протоколу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 з правопорушенням згоден (а.с. 9-10).

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2023 року в справі №296/365/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 17.11.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень (а.с.9-10).

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки "MAZDA модель 626" реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.56).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "VOLKSWAGEN модель TRANSPORT" реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант" на підставі полісу №211158262, за яким страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну складає 160000,00 грн.; франшиза складає 3200,00 грн. (а.с.45).

09.12.2022 року представником Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" було проведено огляд пошкодженого автомобіля "MAZDA 626" д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.76).

Із Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №22/5020 від 19.05.2023 року, зробленого ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТДВ СК "Альфа Гарант" вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику майна MAZDA 626", реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1993 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає: 80583,88 грн. без ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с.79-91).

Також 19.05.2023р. на замовлення ТДВ СК "Альфа Гарант" ФОП ОСОБА_4 зроблено Звіт про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані №22/5020/1, згідно висновку якого ринкова вартість пошкодженого майна MAZDA 626", реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1993 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає: 45146,43грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, розмір матеріального збитку становить 80583,88грн., вартість залишків 45146,43грн., франшиза 3200грн., сума страхового відшкодування 32237,45грн. (а.с. 102).

Згідно страхового акта ТДВ СК "Альфа-Гарант" №ЦВ/22/5020 від 26 травня 2023 року сума страхового відшкодування, яка виплачена потерпілому, склала 32237,45 грн. (а.с.101).

Відповідно до експертного висновку від 02.02.2023 №2942 автотоварознавчої експертизи автомобіля "MAZDA 626" реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведеного за заявою ОСОБА_1 , судовим експертом ОСОБА_5 , вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "MAZDA 626", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, станом на 17.11.2022 року, внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 17.11.2022 року становила 100459,44грн. Утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані вказаного автомобіля станом на дату після ДТП, яка мала місце 17.11.2022 року становила 24003,00 грн. (а.с.11-37).

01 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до страховика із заявою про виплату матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу "MAZDA" р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 відповідно до висновку експерта №2942 від 02.02.2023 року з урахуванням раніше виплаченої суми (а.с.47-48).

Оскільки вимоги позивача не виконані, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що сума позовних вимог, яка підлягає задоволенню розраховується наступним чином: 100459,44 грн. (сума матеріального збитку) 24003,00 грн. (утилізаційна (залишкова) вартість) - 32237,45 грн. (розмір страхового відшкодування) 3200,00 грн. (франшиза) = 41018,89 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Крім того, згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи, яка покладена в основу судового рішення. Згідно договору №2942 про організацію взаємовідносин при проведенні оцінки майна від 16.01.2023 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та експертом ОСОБА_5 (а.с.39-41), а також банківської квитанції (а.с.42)., вартість проведеної експертизи становить 7000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (пункт 1 частина 2).

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Враховуючи викладене, у справі, яка переглядається, у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, хоча розмір такого відшкодування є меншим від страхової суми (ліміту відповідальності).

Подібні висновки були зроблені також в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 209/3145/15-ц, від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17.

Судом встановлено, що ринкова вартість автомобіля ОСОБА_1 , який керував автомобілем MAZDA модель 626 д.н.з. НОМЕР_2 100 459,44 грн, а вартість відновлювального ремонту внаслідок його пошкодження 697 861,72 грн, що підтверджується експертним висновком від 02.02.2023 №2942 автотоварознавчої експертизи автомобіля "MAZDA 626" реєстраційний номер НОМЕР_2 , що виготовлений судовим експертом ОСОБА_5 . Із вказаного висновку вбачається, що утилізаційна (залишкова) вартість в пошкодженому стані вказаного автомобіля станом на дату після ДТП, яка мала місце 17.11.2022 року становила 24003,00 грн.

26.05.2023 ТДВ СК "Альфа Гарант" перерахувало ОСОБА_1 визначену у страховому акті суму страхового відшкодування в розмірі 32 187, 45 грн (а.с. 46).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищують його вартість на момент ДТП, його ремонт є економічно необґрунтованим, тому з ТДВ СК "Альфа Гарант" підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, за мінусом сплаченого страхового відшкодування та франшизи.

Щодо доводів апеляційної скарги ТДВ СК "Альфа Гарант" про недопустимість експертного висновку №2942 як доказу у справі та права позивача самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, колегія суддів погоджується із мотивами суду першої інстанції в цій частині.

У поданих відповідачем звітах про визначення вартості матеріального збитку завданого колісного транспортного засобу відсутні дані про ринкову вартість пошкодженого автомобіля, а тому вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги дані експертного висновку від 02.02.2023 №2942 автотоварознавчої експертизи автомобіля "MAZDA 626" реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведеного за заявою ОСОБА_1 , судовим експертом ОСОБА_5 , в якому мітяться усі необхідні відомості, який за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, а експерт зазначив про свою обізнаність з наслідками про кримінальні відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонами надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Вказані доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант" залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Судді