Справа № 229/6558/24
Провадження №2-о/229/107/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області за головуванням судді Панової Т.Л.,

з участю секретаря судового засідання Сови Н.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ,

заінтересована особа - Дружківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області східного міжрегіонального управління юстиції,

в с т а н о в и в:

до суду надійшла зазначена заява, в якій заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 у м.Макіївки, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обгрунтовує вимоги тим, що він є сином померлої. Отримання свідоцтва про смерті йому потрібно для отимання допомоги на поховання і подальшого вступу в право на спадщину. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті стався на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що буде прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024року відкрито провадження у цій цивільній справі, призначено судовий розгляд справи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд заяви у його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін, які не з"явилися.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Тобто, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла в м. Макіївки Донецької області, що підтверджується копіями: свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 16 вересня 2024, та свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 серії ДНР, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18 вересня 2024року.

Відповідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд зазначає, що відповідно до листа Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 985/0/208-21, під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

м.Макіївка, Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території.

Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому законом України порядку.

Суд зазначає, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Зважаючи на наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Отже, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України.

Встановлення факту смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, 268,273, 293-294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту смерті, заінтересована особа Дружківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївки Донецької області, зареєстрована: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Макіївки, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Дружківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 13, м. Дружківка, Донецька обл., 84205, для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова