Справа № 127/395/24
Провадження № 2/127/71/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Бабкіної К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом та просили визначити, що частка спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на частку земельної ділянки (кадастровий номер :01:038:0080), площею 0,0564 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , становить рівну частку кожній; визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 право вланості на рівну частку земельної ділянки (кадастровий номер :01:038:0080), площею 0,0564 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за спадкоємцем ОСОБА_2 право вланості на рівну частку земельної ділянки (кадастровий номер :01:038:0080), площею 0,0564 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сплачений судовий збір залишити за позивачами, мотивуючи свої вимоги тим, що оформити спадщину у позасудовому (нотаріальному) порядку неможливо у зв`язку із відсутністю державного акта на право власності на спірну земельну ділянку із визначеними частками, виданого на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

15.02.2024 відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив на позов (а.с. 54-55).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2024 року було витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ; позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом у частині позовних вимог до ОСОБА_3 було залишено без розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Лунегов О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Вінницької міської ради у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано клопотання про розгляд справи по суті без участі представника Вінницької міської ради, за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 59), відзив на позов не подавався.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 052291 від 27.02.2002 року земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0564 га, розташована по АДРЕСА_1 , належала на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (без визначення часток) (а.с. 25).

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.01.2011 року у справі № 2-164/11 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права приватної власності в порядку спадкування на землю було задоволено позов; визначено розмір частки співвласника ОСОБА_6 на право приватної власності на землю відповідно державному акту ВН № 052291 у розмірі його частини; за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було визнано право приватної власності на частину, в рівних частках по кожній, відповідно державного акту серії ВН № 052291, виданого 27.02.2002 року на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ВН № 2/360 (судове рішення набрало законної сили 01.02.2012 року (а.с. 18-19).

На підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.01.2011 року у справі № 2-164/11 відповідачеві ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 734405, а саме на частки від 0,0564 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_7 належить частки спірної земельної ділянки, а ОСОБА_5 частки спірної земельної ділянки (а.с. 56-57).

Разом з тим, ОСОБА_5 відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.01.2023 року (актовий запис № 260) (а.с. 23).

Як вбачається із Заповіту, посвідченого 22.01.2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Третяк А.О. за реєстровим № 201, ОСОБА_5 заповів всю належну йому частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, своїм донькам: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частках кожній.

Відповідно до ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Позивач ОСОБА_8 є дочкою (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 02.01.1971 року та повторне Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.11.1995 року) та спадкоємцем за законом першої черги і спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_9 є дочкою (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 02.09.1983 року та Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 18.06.2005 року) та спадкоємцем за законом першої черги і спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_5 ) від обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 відмовилася.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає.

28.09.2023 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Білоус О.Б. було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені за реєстровими №№ 1713, 1714, у рівних частках на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під АДРЕСА_1 .

Однак, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну частку земельної ділянки видано не було у зв`язку із відсутністю державного акта на право власності на спірну земельну ділянку із визначеними частками, виданого на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом; у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку; співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

При цьому, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку за померлим не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності; позивач не позбавлена права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0564 га (кадастровий номер :01:038:0080), розташовану по АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0564 га (кадастровий номер :01:038:0080), розташовану по АДРЕСА_1 , оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо (на переконання суду, позивачами було вірно обрано спосіб захисту, оскільки дії нотаріуса є правовірними, а тому підстави для їх оскарженні відсутні).

При цьому, визначати частки спадкоємців при визнанні за ними права власності на відповідні частки спадкового майна є недоцільним.

Таким чином, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати сторона позивача просила залишити за нею.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 16, 355, 368, 370, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України, ст. 89 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0564 га (кадастровий номер :01:038:0080), розташовану по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0564 га (кадастровий номер :01:038:0080), розташовану по АДРЕСА_1 .

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 )

Вінницька міська рада (м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59; )

Повне рішення суду складене 22.04.2024 року.

Суддя