УХВАЛА

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 525/315/23

провадження № 61-876ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про припинення податкової застави,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області) звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Полтавський апеляційний суд прийняв постанову 07 грудня 2023 року, повний текст постанови складений 21 грудня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 20 січня 2024 року, з касаційною скаргою вперше заявник звернувся 16 січня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області про припинення податкової застави повернено заявнику.

У травні 2024 року ГУ ДПС у Полтавській області звернулося повторно до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки касаційну скаргу було подано в строк.

Враховуючи те, що зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження підтверджуються належними та допустимими доказами, суд касаційної інстанції дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому заява ГУ ДПС у Полтавській області про поновлення строку підлягає задоволенню.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, запропоновано подати: нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України та частини третьої статті 411 цього Кодексу. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу заявнику у касаційній скарзі необхідно навести конкретне обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у відповідних постановах Верховного Суду.

Недоліки касаційної скарги усунено частково.

На виконання ухвали суду ГУ ДПС у Полтавській області надіслало нову редакцію касаційної скарги.

У новій редакції касаційної скарги заявник узагальнено посилається, що судом першої та апеляційної інстанції не досліджено докази.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У частині третій статті 411 ЦПК України визначені підстави, за наявності яких суд касаційної інстанції скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

На обґрунтування підстави, передбаченою частиною третьою статті 411 ЦПК України, заявник конкретно не вказав, які саме докази, на які він посилається у касаційній скарзі не були досліджені судами.

Тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Водночас у касаційній скарзі заявник посилається на необхідність відступиту від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які застосовані судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що необхідно відступити від висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, застосованих судом апеляційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить зупинити дію рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення дії рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення його дії.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішень, тому заява задоволенню не підлягає.

Касаційна скарга подана з додержанням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити Головному управлінню Державної податкової служби у Полтавській області строк на касаційне оскарження рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про припинення податкової застави.

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про зупинення дії рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська