Справа № 194/410/24
Номер провадження № 2/194/321/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Тернівської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовує тим, що її батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 , де постійно проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . У січні 2021 року стан здоров`я матері погіршився і вона переїхала жити до матері та доглядала за нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 05 травня 2023 року вона звернулася до Тернівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини після померлої.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 підтримала та просила її задовольнити, з наведених в позові підстав.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, покладається на рішення суду.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб 15 квітня 1988 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 21 лютого 1994 року Тернівським УЖКГ об`єднання держпідприємства по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В. 05 травня 2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії після смерті ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_2 в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надала.

Відповідно до акту № 353 від 11 травня 2023 року, складеного комісією у складі начальника ЖРЕД ОСОБА_8 та сусідами, за адресою квартира АДРЕСА_1 з 2021 року по теперішній час фактично мешкає ОСОБА_2 .

Відповідно до акту № 354 від 11 травня 2023 року, складеного комісією у складі начальника ЖРЕД ОСОБА_8 та сусідами, за адресою квартира АДРЕСА_2 з 2021 року по теперішній час не мешкає ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки КП «ТЖКП», ОСОБА_2 мешкає за адресою АДРЕСА_3 , заборгованість за комунальні послуги станом на 01 травня 2023 року відсутня.

Відповідно до копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , наданої суду Тернівською держаною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 23 квітня 2024 року за вих. № 145/01-16, спадкова справа № 80/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , відкрита 05 травня 2023 року за заявою ОСОБА_2 . Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не має. З довідки, виданої 12 квітня 2023 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради, ОСОБА_4 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач є хрещеною її доньки. Позивач проживає в кв. АДРЕСА_1 з літка 2020 року, бо в неї тоді захворіла мама і вона мешкала з мамою по день смерті матері, доглядала маму.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивач є її свекрухою. Позивач з 2020 року постійно мешкала за адресою АДРЕСА_3 зі своєю мамою ОСОБА_4 , бо та дуже важко хворіла, тобто постійно проживала разом зі своєю матір`ю з 2020 року по день смерті останньої.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття

спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_4 ) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 не може бути доказом того, що ОСОБА_2 не проживала разом з ОСОБА_4 , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_4 ), не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що ОСОБА_2 не проживала разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

Встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для вирішення спадкових прав.

Оскільки факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, так як надає право на отримання свідоцтва про право на спадщину і факт того, що ОСОБА_2 постійного проживала з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті (на час відкриття спадщини) за адресою: АДРЕСА_3 , знайшов своє підтвердження, тому суд вважає за необхідне позову заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Керуючись ст. ст. ст. 12,18,265,293,315,319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на час відкриття спадщини постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 25 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін