справа № 372/1967/23
головуючий у суді І інстанції Висоцька Г.В.
провадження № 22-ц/824/2795/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ? адвоката Ксенжика Костянтина Вікторовича та представника ОСОБА_2 ? адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПрАТ СК «Український страховий стандарт», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути матеріальну шкоду у розмірі 301 334 грн 17 коп. та судовий збір у розмірі 3 013 грн 35 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22 травня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю сторін. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Український страховий стандарт». Загальний розмір матеріальних збитків позивача, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 336 212 грн 44 коп. з ПДВ та витрат на проведення оцінки дослідження транспортного засобу 3 920 грн.

Позивач неодноразово направляла третій особі повідомлення про страхову подію разом із усіма документами, але відповіді не отримувала. Тому вважає, що має право вимагати повного відшкодування шкоди відповідачем.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоди у розмірі 165 589 грн 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судових витрат у розмірі 3 411 грн 21 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ксенжик К.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір в укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Вказує, що внаслідок ДТП позивачу завдані збитки у розмірі 301 334 грн 17 коп., тому відповідач, як винуватець ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу спричинену матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 ? адвокат Стельникович С.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було досліджено всі наявні у справі докази, порушений порядок дослідження доказів та порядок дослідження письмових доказів, оскаржуване рішення ухвалене всупереч наявним у справі письмовим доказам, які були подані відповідачем по справі, порушений конституційний принцип на справедливий суд, а також судом першої інстанції розглянуто справу всупереч наданим повноваженням місцевого суду.

Скаржник вказує, що позивачем до позовної заяви не додано жодного належного чи допустимого письмового доказу щодо оплати вартості запчастин та вартості наданих послуг. Позивач неправильно зазначила розмір матеріального збитку, який визначив ФОП « ОСОБА_3 » у звіті про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 78 від 08 червня 2023 року.

Апелянт зазначає, що позивачем, на порушення норм матеріального права та судової практики, пред`явлено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 301 334 грн 17 коп. виключно до відповідача, що є прямим зловживанням процесуальними правами. Позивач не вказав відповідачем по справі ПрАТ СК «Український страховий стандарт», а у разі його ліквідації, визнання банкрутом чи відкликання ліцензії - його правонаступника - МТСБУ.

МТСБУ не було залучено відповідачем у цій справі, а тому суд першої інстанції ухвалив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, адже, у разі подання позову до неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції мав відмовити у повному обсязі.

Від представника ОСОБА_2 ? адвоката Стельниковича С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить апеляційну скаргу в частині скасування рішення задовольнити, а в іншій частині відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла таких висновків.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22 травня 2022 року об 11 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 у місті Києві на перехресті вул. Алмазова та вул. Старонаводницької, була не уважна, не слідкувала за дорожньою обстановкою, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснила зіткнення з вказаним транспортним засобом «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п.2.3 (б), 16.6 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року №757/1298/22-п ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 850 грн.

Відповідно до частин 4-6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із технічного паспорту власником автомобіля «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Український страховий стандарт» на підставі полісу № АР/2774087 від 01 березня 2022 року.

Відповідно до вказаного полісу, ОСОБА_2 передала, а ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» прийняло на себе обов`язок відшкодувати будь-які матеріальні збитки у разі настання страхового випадку у межах суми страхового відшкодування 130 000 грн.

Як вбачається із Звіту про оцінку №78/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 08 червня 2022 року, вартість ремонту легкового автомобіля Jeep Cherokee VIN 1C4PJMCS2FW788317, д.н.з. НОМЕР_2 , після ушкодження у ДТП складає 336 212 грн 44 коп. (в тому числі ПДВ - 40 623 грн 14 коп.), а без ПДВ становить - 295 589 грн 30 коп. Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу 0,43 становить 175 369 грн 33 коп. (в тому числі ПДВ - 23 155 грн 19 коп.).

Звертаючись з позовом, позивач вказувала, що автомобіль позивачем відремонтований, вартість ремонту становила 297 414 грн 17 коп., що підтверджується видатковими накладними ФОП ОСОБА_5 по замовленню №822 від 08 червня 2022 року на суму 53 642 грн 53 коп., №828 від 11 червня 2022 року на суму 55 509 грн 82 коп., №834 від 12 червня 2022 року на суму 59 592 грн, №839 від 14 червня 2022 року на суму 47 589 грн, №850 від 19 червня 2022 року на суму 37 944 грн, №843 від 17 червня 2022 року на суму 43 136 грн 82 коп.

Позивач 30 червня 2022 року, 14 вересня 2022 року направляла страховій компанії повідомлення про страхову подію разом із усіма документами через свого представника через АТ «Укрпошта» та на електронну пошту: та кур`єрською доставкою ТОВ «Нова пошта», але будь-якої відповіді від страхової компанії не отримувала, на телефоні дзвінки вони не відповідають.

Позивач направив скаргу від 08 січня 2023 року на бездіяльність страхової компанії до МТСБУ.

У відповіді МТСБУ від 19 січня 2023 року вказано, що Національний банк України, як контролюючий орган, 20 вересня 2022 року застосував до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» () захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Після відкликання ліцензій фінансова установа позбавляється права провадити діяльність за видами відкликаних ліцензій. Разом з тим, відкликання ліцензій не звільняє фінансову установу від виконання своїх зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика у межах ліміту відповідальності страховика. Розмір завданої позивачу шкоди є більшим за визначений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності, а тому для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язана сплатити потерпілій різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 295 589 грн 30 коп. - 130 000 грн = 165 589 грн 30 коп.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 -IV).

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 26 січня 2022 року у справі № 204/5403/18 (провадження № 61-14777св21) та постанові від 26 січня 2022 року у справі № 465/674/19 (провадження № 61-12514св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика в межах ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до статті 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, у справі, що переглядається в апеляційному порядку, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають відшкодуванню страховиком витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Звіту про оцінку вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу 0,43 становить 175 369 грн 33 коп. (в тому числі ПДВ - 23 155 грн 19 коп.).

Разом з тим, у страховика виник обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у розмірі, що не перевищує ліміт відповідальності страховика відповідно до страхового полісу, а саме: 130 000 грн, франшиза - 0.

Відповідно до статті 1194 ПК України у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що страхового відшкодування у сумі 130 000 грн недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (відповідачем), тому ця особа (відповідач) зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно визначив фактичний розмір шкоди, завданий позивачу, та помилково вважав, що він визначений у Звіті про оцінку, та становить різницю між 336 212 грн 44 коп. (вартістю відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу) - 40 623 грн 14 коп. (ПДВ) =295 589 грн 30 коп.

Судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що у позовній заяві позивач вказує, що відремонтував пошкоджений автомобіль у ФОП ОСОБА_5 , вартість ремонту складає 297 414 грн 17 коп., та надав докази на підтвердження проведених ремонтних робіт та їх оплати.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням:

297 414 грн 17 коп. - 130 000 грн = 167 414 грн 17 коп.

Позовні вимоги про відшкодування вартості оцінки у розмірі 3 920 грн задоволенню не підлягають, фактичний розмір, завданої шкоди, визначався апеляційним судом, виходячи з вартості проведеного ремонту, тому з огляду на це підстави для покладання на відповідача витрат за проведення оцінки, - відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір в укладений на користь третіх осіб, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказано, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що МТСБУ не було залучено відповідачем у справі, то колегія апеляційного суду враховує таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ксенжика Костянтина Вікторовича задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Стельниковича Сергія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2023 року скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 167 414 грн 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 674 грн 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська