Справа № 212/7288/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

Адвокат Ряснянська І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 17.06.2024 року за особливих обставин з 01.01.1999 року по день зникнення останнього.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що В 1999 році ОСОБА_1 (познайомилась з ОСОБА_4 та між ними виникли теплі відносини.

Починаючи з 1999 року по 2024 рік заявник ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 . За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади Воробйова В.Ю. та ОСОБА_4 були і зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . Протягом всього часу спільного проживання подружжя вело спільне господарство, мали спільний бюджет, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, робили ремонти, відпочивали разом, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки. Під час фактичного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у пари народилося двоє дітей. ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, а у липні 2024 року родина ОСОБА_5 отримала сповіщення від 06.07.2024 року № МПЗ/7517 про факт зникнення свого чоловіка та батька. Зазначила, що встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу заявнику необхідне для отримання соціальної допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження. Справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заявниця та її представниця у судове засідання призначене на 19 вересня 2024 року не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, вимоги про встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу підтримала та просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Надали клопотання про розгляд справи без їх участі та відмовити у задоволенні заяви, зокрема, через необґрунтованість та наявності спору про право (а.с. 48-57).

Представник заінтересованої особи ПОКРОВСЬКО-ТЕРНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР КОМПЛЕКТУВАННЯ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПІДТРИМК у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Подали клопотання про розгляд справи без їх участі, зазначили, що їх батьки завжди проживали разом як сім`я і просили заяву задовольнити.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, а у липні 2024 року ОСОБА_2 отримав сповіщення від 06.07.2024 року № МПЗ/7517 про факт зникнення ОСОБА_4 . У повідомленні вказано, що солдат ОСОБА_4 , відданий Військові присязі на вірність Українському народу, в бою за Україну, її свободу і незалежність, 17.06.2024 року зник безвісті, при виконанні бойового завдання, поблизу н.п. Синівка, Куп`янського району, Харківської області (а.с. 11).

Під час фактичного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12, 62-63).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне проживання від 15 липня 2024 року з 29 січня 1999 року по теперішній час (а.с. 14).

Суду надано спільні фото ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та переписку з месенджерів щодо підтвердження характеру їх стосунків (а.с. 15-27).

З показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що заявник, дійсно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 з 1999 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей.

Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявниці в них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У цій справі заявниця звернулася до суду у порядку цивільного судочинства з метою встановлення в окремому провадженні факту, що має юридичне значення, а саме: факту її спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу, що покликано необхідністю отримання нею грошової допомоги у зв`язку зі зникненням безвісти військовослужбовця як члена його сім`ї.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки.

Надані заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , письмові докази та показання свідків підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про який просить ОСОБА_1 , породжує юридичні наслідки, його підтвердження необхідне для отримання нею як членом сім`ї військовослужбовця грошової допомоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 , при цьому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року, оскільки положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, а зазначене положення, передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17 (провадження № 61-43499св18), від 19 лютого 2021 року у справі № 738/1093/19 (провадження № 61-19041св19), від 17 січня 2023 року у справі № 293/2211/20 (провадження № 61-8854св22).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який зник безвісти 17.06.2024 року за особливих обставин по день зникнення останнього.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у період з 01 січня 2004 року по день його зникнення - 17 червня 2024 року

У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 23 вересня 2024 року.

Суддя: І. Б. Чайкін