Справа № 171/1780/24
Номер провадження 2/184/1234/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаша В.І.,

за участю секретаря судових засідань - Попівніч Н.І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Покров Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконком Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Життям дитини та здоров`ям не цікавиться, участі у вихованні та розвитку не бере, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав.

Позивач та його представник в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

В підготовчому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та підтвердила, що вона дійсно не бере участі у вихованні сина та не проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

Повноважний представник Виконком Апостолівської міської ради Дніпропетровської області в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вказує позивач та не заперечує відповідач, фактичні відносини між сторонами припинені з 07.12.2020 року. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо свого сина, а саме: проживає окремо; не піклується про його фізичний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною взагалі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює належних умов для отримання повноцінного розвитку. Відповідач майже як рік фактично самоусунулась від виховання дитини, не цікавиться його життям, проживає з іншим чоловіком, який категорично проти проживання з ними дитини та не здійснила жодних заходів щодо повернення сина та налагодження з ним стосунків.

Відповідачка в підготовчому засіданні підтвердила відомості зазначені в позовній заяві.

Крім того, як вбачається із висновку служби у справах дітей при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, допитаний в підготовчому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала, що вона є мамою позивачу, а відповідач є її невісткою. Стверджує, що невістка не займається вихованням та утриманням дитини, дитина проживає зі своїм батьком позивачем по справі.

Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України).

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже вважає позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконком Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.09.2024р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш