Справа № 727/9079/21
Провадження № 2/727/1214/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:
головуючий суддя Слободян Г.М.
секретар судовогозасідання Гелич К.Г.
Короткий зміст позовних вимог
Позивач Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати.
Рух справи та позиція сторін
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 року скасовано заочне рішення по справі №727/9079/21, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У заяві про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_2 просив застосувати строк позовної давності з 08.09.2018 р. по 20.09.2018 р.
25.07.2024 року представник позивача скерувала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю за користування відповідачем земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6984га. Сума безпідставно збережених коштів у період з 20.09.2018 року по 25.05.2021 року загалом становить 441 869,87 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , та в його інтересах адвокат Буряк О.І. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи; представником до суду було скеровано клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнають частково.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасниківсправичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Частиною 1 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених вимог, суд зважає на наступне.
Досліджені судом докази та застосовані норми права
Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що ОСОБА_1 31.05.2016 року набув у власність на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування, посвідченого 31.05.2016р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О., реєстровий №3130. (а.с.17-18)
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна також вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с. 25-26)
Рішенням Чернівецької міської ради 31 сесії VII скликання від 30.06.2017 року №760 (пункт 56) внесено зміни до пункту 4 рішення міської ради VII скликання від 31.10.2016 року №449, а саме: слова та цифри «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07» замінено словами та цифрами «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості код 11.02». (а.с.21)

Відповідно до рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 26.04.2018р. №1253 (пункт 4.1) ОСОБА_1 було надано земельну ділянку (кадастровий номер :15:003:0139) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6984га, в оренду терміном на 5 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості код.11.02 (для будівництва та обслуговування нежитлових приміщень) та зобов`язано укласти з міською радою договір оренди землі. (а.с.19-20)

Згідно пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, і реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління сфері оцінки земель та земельних ділянок. Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пункт затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №2 (надалі - Методика).

Згідно пункту 21 Методики, нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.

Судом встановлено, що згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.04.2021 року №465, виданого відділом у м.Чернівці Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, норматив грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :15:003:0139) становить 5 676 456,00 грн. грн. (а.с.8)

Також встановлено, що Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради направлялися відповідачу ОСОБА_1 листи «Про укладення договору оренди землі» від 15.06.2018 року №04/01-08/3-07/1720 та від 31.08.2017 №04/01-08/3-07/2598 (а.с.22,24) та лист «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку» від 22.03.2021 року №04/01-08/3-07/1187. (а.с.23). Відповідно до розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування відповідачем земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6984га, (кадастровий номер :15:003:0139) ) сума безпідставно збережених коштів у період з 08.09.2018 року по 07.09.2021 року загалом становить 496457,16 грн. (а.с.13)

Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради також направлявся відповідачу ОСОБА_1 лист від 27.05.2021 року №04/01-08/3-07/2026 щодо сплати безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю в сумі 496457,16 грн. (а.с.9-10). Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою про надання в оренду вище вказаної земельної ділянки земельної ділянки (а.с.12) та із заявою про відтермінування платежу за безпідставно збереженої суми 496457,16 грн. на 25 років рівними частинами щомісячно. (а.с.11).

Відповідно до розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування відповідачем земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6984га, (кадастровий номер :15:003:0139) від 25.07.2024 року, сума безпідставно збережених коштів у період з 20.09.2018 року по 25.05.2021 року загалом становить 441 869,87 грн. (а.с165)

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Положення ст. 1212 ч. 2 ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна, як це визначеност. 1214 ЦК України.

В розумінні вищенаведених норм чинного законодавства України, користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його права не були порушені.

У постановах Великої Палати Верховного Суду України від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 р. правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій розміщене нерухоме майно регулюються ст.1212 ЦК України.

Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно ст.120 ЗК України, набуття права на земельну ділянку, шляхом передачі її у власність, що не заборонено законом, не може обмежуватися тільки правом передачі її в користування.

Встановлено ст.93 ч.1 ЗК України, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (ст.96 ч.1 п. «в» ЗК України).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Отже, позивачем Чернівецькою міською радою недоотримана сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою земельною за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,6984га, (кадастровий номер :15:003:0139) сума безпідставно збережених коштів у період з 20.09.2018 року по 25.05.2021 року загалом становить 441 869,87 грн., а отже, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Чернівецької міської ради, безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 441 869,87 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7446,86 грн.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки.

Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою. При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №1288 від 13.09.2021 року, в розмірі 7446,86 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 80, 83, 93, 206 ЗК України; ст.ст.1212, 1214 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263,

264, 265, 268, 274-279, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 441 869,87 гривень безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю на користь Чернівецької міської ради, на розрахунковий рахунок: Черн.ГУК/Чернівецька ТГ/24062200, , UA0024405, Казначейство України (ел. адм. подат.), код платежу 24062200.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 7446,86 гривень на користь Чернівецької міської ради, на розрахунковий рахунок: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, рахунок НОМЕР_2 , в ДКСУ м. Києва, код 04062216.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.09.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.