Справа №339/1/24
У Х В А Л А

25.01.24 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою та просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, на даний час жодних подружніх відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить формальний характер.

18 січня 2024 року відповідач подав заяву, в якій просить надати термін для примирення на 6 місяців, оскільки заперечує проти розірвання шлюбу та вважає, що немає підстав для розлучення. Тимчасовий розлад, який на даний час стався у сім`ї є непорозумінням та тимчасовими труднощами, але не підставою для розірвання шлюбу. За весь час спільного проживання вони разом робили вклад в сімейний бюджет, він працював, забезпечував сім`ю, належно виконував свої обов`язки батька та чоловіка і до недавна позивач не мала до нього ніяких претензій і вони добре жили разом.

Крім того, в них є спільна малолітня дитина, яка є сенсом його життя і якій потрібні мати та батько, а тому необхідно примиритися та зберегти сім`ю.

Відповідач підтримав свою заяву та просив надати термін для примирення.

Позивач заперечувала проти примирення, оскільки за її твердженням шлюб грунтується на добровільній згоді подружжя.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, матеріали справи та заяву про надання терміну для примирення, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2017 року та є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Розірвання шлюбу є крайнім заходом, і може мати місце лише у випадку, коли суд прийде до висновку про безповоротну втрату можливості збереження шлюбу.

Спір в даному випадку стосується особистих взаємин подружжя. Вирішення спору безпосередньо залежить від волевиявлення сторін щодо збереження чи припинення подружніх відносин.

Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім"ю, усвідомивши ризики втрати сім"ї, збереження сім`ї для нього наразі, є основною метою та можливістю забезпечити дитині виховання та зростання в повній родині, час перебування сторін в шлюбі, як подружжя, їх вік, непроживання разом протягом нетривалого часу (трьох місяців), що не виключає можливості відновлення шлюбних стосунків між ними, суд вважає необхідним надати сторонам строк для примирення, щоб вони змогли переоцінити свої почуття один до одного та погляди на сімейні відносини.

Заперечення позивача проти примирення не може бути перешкодою для його надання, оскільки судом встановлено, що відповідач бажає примиритися і він має право прийняти міри для примирення і таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надання сторонам трьох місяців, щоб сторони змогли остаточно визначитись щодо подальшого проживання однією сім"єю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі наведеного, ст.111 СК України, керуючись ст. 251, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволити частково.

Надати сторонам по справі термін на примирення строком на 3 (три) місяці.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на час примирення зупинити.

Ухвала в частині надання терміну для примирення оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.С.Головенко