Провадження № 2/127/3034/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 вересня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Підрези І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , та з урахуванням зміни предмету позову, просила: внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5-390, виданого 18.12.2013 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. у спадковій справі №648/2013, зазначивши, що спадкоємцями вказаного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є: її дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6 (сина ОСОБА_4 ) в рівних частках по кожен; а також визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 63/200 частки квартири АДРЕСА_1 . Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вінниці померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 28.08.2008 №2055. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_4 та батьком неповнолітнього ОСОБА_2 . У зв`язку з цим ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. На час відкриття спадщини частка його батька у спадщині після смерті матері складала б , оскільки після смерті матері крім нього спадкоємцем першої черги за законом була дочка матері (рідна сестра ОСОБА_6 ) ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 25 червня 2013 року звернулася її дочка ОСОБА_3 , вказавши в заяві інформацію, що не відповідає дійсності, а саме: зазначивши в заяві, що крім неї інших спадкоємців передбачених законом, пережилого чоловіка та особи, з якою спадкодавиця проживала однією сім`єю, не має. Відповідно до наданих спадкоємицею документів 18 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на усе майно, що належало померлій ОСОБА_4 , в тому числі і свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки його батько ОСОБА_6 - син ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і має право на ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини був малолітньою особою і не мала місце відмова від спадщини відповідно до випадків, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 не в змозі, оскільки як з`ясувалося після звернення 30 червня 2023 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори 18 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 . Про існування зазначеного свідоцтва стало відомо лише після звернення 30 червня 2023 року до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач вважає, що вказане свідоцтво порушує права ОСОБА_2 , як іншого спадкоємця, на частку від 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на частку спадкового майна кожен.

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_2 , який спадкує за правом представлення як спадкоємець першої черги, який має право на частину спадкового майна, а відповідач не надала згоди на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, чим порушує його права на володіння спадковим майном, тому порушене право підлягає відновленню шляхом прийняття рішення про внесення змін до свідоцтва про спадщину. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2023 прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні та призначене підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2023 витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2024 прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову.

25.06.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач відзив на позов не надала.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Підреза І.В. позовні вимоги підтримали, з урахуванням зміни предмету позову,просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу реєстрації, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 років померла ОСОБА_4 про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10).

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 15.09.2008 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 63/100 частки кооперативної квартири АДРЕСА_1 . Право власності на 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 26.09.2008 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» зареєстровано за ОСОБА_4 та записано в реєстр. книгу №801 реєстр. №34 (а.с. 84).

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.08.1983 відповідно (а.с. 15, 78).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданого 15.05.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 16.03.2011 Виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 14, 17).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне померлій майно.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №648/2013 до майна померлої ОСОБА_4 25.03.2013 до Першої вінницької нотаріальної контори звернулася її дочка ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, у якій остання повідомила, що окрім неї інших спадкоємців передбачених законом, пережилого чоловіка та особи з якою спадкодавця проживали однією сім`єю немає (а.с. 71).

18.12.2013 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-390. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 63/100 частки квартири під номером АДРЕСА_1 , належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Вінницької міської ради 15 вересня 2008 року, на підставі рішення 28.08.2008 року №2055, зареєстроване Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26 вересня 2008 року за реєстровим №34 в реєстровій книзі №801 (а.с.116).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №335138704 від 09.06.2023 слідує, що 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії та номер 5-390, виданого 18.12.2013, видавник: Перша вінницька державна нотаріальна контори, ОСОБА_7 (а.с. 22-23).

30.06.2024 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Берещук О.В. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно статті 1266 Цивільного кодексу України, на майно, що залишилося, після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що на майно, яке належало ОСОБА_4 були вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом та проведено реєстрацію права власності (а.с. 120).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що син ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до смерті ОСОБА_4 .

Частиною першою статті 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Для спадкування за правом представлення характерна черговість, як і для спадкування за законом. Спадкоємці за правом представлення спадкують в ту чергу, в яку спадкував би їх померлий родич.

Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тому ОСОБА_2 є такими, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 на підставі частини четвертої статті 1268 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 .

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша стаття 1267 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено, що якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5).

Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України, де зазначено що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.

При цьому, слід зважати на те, що сторона у спірних правовідносинах не позбавляється права на спадкування, проте її частка змінюється.

У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.

За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №758/5329/15.

Таким чиним, спадщина померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 , яка була прийнята ОСОБА_3 та на яку вона отримала відповідне свідоцтво, підлягає перерозподілу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до рівності часток, тобто по частці майна, а саме 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на 63/200 частки квартири АДРЕСА_1 , то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у цій частині, зважаючи, що передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно відомості про зміни вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №758/5329/15.

Щодо розподілу судових витрат позивач просила залишити судові витрати за нею.

Керуючись ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1269, 1266, 1267, 1268, 1280, 1296, 1300 ЦК України, ст. 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5-390, виданого 18.12.2013 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. у спадковій справі №648/2013, зазначивши, що спадкоємцями вказаного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є: її дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6 (сина ОСОБА_4 ) в рівних частках по кожен.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідач, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 16.03.2011, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення суду складено 13 вересня 2024 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна