Справа № 204/3799/24
Провадження № 2-о/204/114/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Савченко С.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю представника заявника адвоката Грицькевич Г.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання та перебуванні на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебувають матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання та перебуванні на утриманні.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 просила суд:

-встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті останнього.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 у період з 18 лютого 1988 року - по день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу реєстрації шлюбу і до моменту смерті чоловіка, заявниця та померлий проживали однією сім`єю, виховували спільну дитину, вели спільне господарство. Фактично заявниця знаходилась на утриманні свого чоловіка, одержувала від нього допомогу та основним доходом їхньої сім`ї була пенсія чоловіка. Заявник з чоловіком проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , однак були зареєстровані за різними адресами. Після смерті чоловіка, маючи намір перейти на інший вид пенсії у зв`язку із втратою годувальника, заявник звернулась до Пенсійного фонду України в Донецькій області, однак їй було відмовлено у призначенні такого виду пенсії оскільки заявнику необхідно підтвердити факт перебування на утриманні померлого чоловіка та спільного проживання. Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні, встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент смерті для заявниці має юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку передбачений із ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В свою чергу, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчому судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При цьому, у пункті 1 цієї Постанови зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись у суд із заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 по день смерті останнього. У заяві заявниця зазначила, що встановлення цього факту їй потрібно для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, тобто між заявницею і заінтересованою особою виникли правовідносини з приводу призначення заявнику пенсії по втраті годувальника.

Такий вид пенсії передбачений статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 7 цього закону передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Порядок призначення та перерахунку пенсії визначено також Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

У своїй заяві, заявник ОСОБА_1 зазначала про те, що ГУ ПФУ в Донецькій області відмовив їй у переході з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника її чоловіка ОСОБА_2 , причиною відмови є відсутність факту проживання разом з годувальником за однією адресою (а.с.55).

При цьому, відмова відповідного органу в призначенні пенсії може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України, оскільки Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Тому, обставини, викладені ОСОБА_1 у поданій суду загальної юрисдикції заяві, в порядку окремого провадження, свідчать про наявність спору про право на отримання пенсії та пільг, і такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про встановлення факту перебування на утриманні, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255, 258-261, 268, 352-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання та перебуванні на утриманні - закрити в частині вимог про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 23.09.2024 року.

Суддя Н.В. Токар