Справа № 569/9457/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кхатера Ф.Е.

представника відповідача адвоката Мужевської Є.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування наказу про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання факту мобінгу , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування наказу про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання факту мобінгу.

Просив визнати незаконними та скасувати наказ про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення ОСОБА_1 № Е.17.U.0.0/4-7030178 від 28.04.2023 року; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді Заступник Керівника Напрямку. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу; визнати факт цькування (мобінгу) по відношенню до ОСОБА_1 з сторони Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк та зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк усунути факти цькування (мобінгу) по відношенню до ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача понесені витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтував наступними доводами.

27.02.2023 року наказом № Е.28.0.0.0/1-6711909 ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді Заступник Керівника Напрямку Розвиток і контроль банкоматної і термінальної мережі Північно-Західного макрорегіонального управління з 06.08.2021. ОСОБА_1 з початку поновлення на посаді заступника керівника напрямку був позбавлений можливості виконувати свої функціональні обов`язки, оскільки ОСОБА_1 було обмежено у використанні необхідних для цього програм Банку. Задля налагодження нормального робочого процесу у березні 2023 року ОСОБА_1 провів розмову з керівником свого відділення АТ КБ ПриватБанк ОСОБА_2 .. В процесі спілкування ОСОБА_1 було поставлено ряд задач щодо розвитку банкоматної та термінальної мережі АТ КБ ПриватБанк в регіоні, в тому числі у місті Сарни, куди ОСОБА_1 саме за дорученням свого безпосереднього керівника, поїхав 31 березня 2023 року.

Звертає увагу суду, що під час виконання доручення було визначено потенційні місця щодо розташування банкоматів та терміналів та проведено попередні переговори з представниками власників відповідних приміщень. Вважає, що дії ОСОБА_2 , з використанням свого службового становища, такі як відбирання пояснень у ОСОБА_1 без озвучення причин свого вчинку, подання доповідних записок, тощо, свідчать про особисте неприязне ставлення до ОСОБА_1 . Відтак на думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 діяв в супереч законних інтересів ОСОБА_1 та в супереч морально-етичним принципам.

Також позивач послався на рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі за № 569/18530/21, відповідно до яких ОСОБА_1 було поновлено на попередній роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді Заступник Керівника Напрямку Розвиток і контроль банкоматної і термінальної мережі Північно-Західного макрорегіонального управління з 06.08.2021.

ОСОБА_1 було поновлено на роботі лише юридично, проте не фактично, адже ОСОБА_1 не був взмозі фактично виконувати трудові обов`язки. Зазначав, що при розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Вказує, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

Відтак, з моменту поновлення його на посаді, йому надали робоче місце кабінет, проте не надали можливість виконувати свої функціональні обов`язки, не надали доступу до прогарам Банку, які надають можливість кожному працівнику Банку виконувати свої функціональні обов`язки. З моменту поновлення на роботі до розмови у березні з ОСОБА_2 ОСОБА_1 не надходило жодних завдань чи вказівок, а фактична робота ОСОБА_1 зводилася до фізичного перебування на робочому місті згідно встановленого графіку, без надання будь-яких завдань, що також підтверджується заявами, які ОСОБА_1 надавав ОСОБА_2 та керівнику Банку.

Окрім того, позивач вважав, що в діях відповідача присутній утиск, протиправні дії (мобінг) по відношенню до нього. Обґрунтовуючи дану позицію позивач вказує, що перебування на робочому місті в продовж робочого дня, без можливості виконувати будь-яку роботу, ОСОБА_1 оцінює як вид морального катування, а відповідні дії Банку свідчать про формальне виконання рішення суду, щодо поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.

Банк по відношенню до нього створив напружену, ворожу, образливу атмосферу, виводив працівника із психологічної рівноваги;безпідставно негативно виокремлював з колективу шляхом перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопускав ОСОБА_1 на робоче місце; безпідставно позбавляв частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень). Вказує, що відповідними діями Банк змушував ОСОБА_1 недооцінювати свою професійну придатність, тим самим створювали не рівні умови кар`єрного росту.

02.05.2023 року ОСОБА_1 отримав лист від AT КБ ПриватБанк з ідентифікатором 179, в якому ОСОБА_1 було повідомлено, що з 28.04.2023 року ОСОБА_1 був звільнений на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КзпП України - прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно наказу № 17.U.0.0/4-7030178 від 28.04.2023. Також до даного повідомлення було додано копію наказу 17.U.0.0/4-7030178 від 28.04.2023 та письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільнені.

Просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кхатер Ф.Е. , який діє згідно ордеру серія ВК № 1086059 від 24.05.2023 підтримали позов у межах його доводів та просили задовольнити повністю .

Представник відповідача ОСОБА_3 , яка діє згідно довіреності від 02.01.2023 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Підтримала правову позицію викладену у поданому до суду відзиві, та додатковими письмовими поясненнями, обґрунтовуючи їх долученими письмовими доказами.

Відзив обґрунтували тим, що з 10:47 по 16:06 31 березня 2023 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі за адресою робочого місця: АДРЕСА_1 . 31 березня 2023 року працівники Банку, які працюють за адресою робочого місця АДРЕСА_1 , підтвердили особистими підписами відсутність працівника, що було зафіксовано в акті про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( ОСОБА_1 ) № Е.28.0.0.0/5-6903332 від 31.03.2023 року.

05 квітня 2023 року уповноважений працівник Банку та лінійний керівник ОСОБА_2 зажадав від працівника письмові пояснення відсутності 31 березня 2023 року, на що ОСОБА_1 вказав, що був у відрядженні у м. Сарни. Вивчив нові розміщення обладання АТМ, ТСО, запланував нові розміщення обладнання. 26 квітня 2023 року було затверджено службову записку Про виявлення порушення Трудової дисципліни № Е28.0.0.0/2-1209 від 26 квітня 2023 року, в якій зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме відсутності працівника на роботі та робочому місці більше трьох годин. ОСОБА_1 залишаючи адресу робочого місця АДРЕСА_1 , на 4 години 19 хвилин (за винятком години обідньої перерви) порушив законне розпорядження керівництва, а саме наказ від 27 лютого 2023 року Е.28.0.0.0/1-6711909, п. 1.3,4.3,4.5 посадової інструкції та п. 2.8. трудового договору від 01 вересня 2004 року. Зазначає, що керівництво не надавало розпорядження ОСОБА_1 для виконання службового доручення 31 березня 2023 року в іншому населеному пункті. Наказ про відрядження ОСОБА_1 відсутній та у внутрішніх системах Банку не затверджувався. Відповідно, працівником в письмових поясненнях від 05 квітня 2023 року була надана недостовірна інформація про існування службового відрядження у м. Сарни. Отже відсутність більше трьох годин протягом робочого дня 31 березня 2023 року ОСОБА_1 на роботі ( як на робочому місці, так й у Банку в цілому) за адресою: АДРЕСА_1 , не обґрунтована поважними причинами. Відповідно до п. 5.2.11. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівники банку зобов`язані повідомляти, за можливості, до початку робочого дня, лінійного керівника або дирекцію з HRта корпоративного управління про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом. Таким чином, представник відповідача зазначає, що відповідно до встановлених трудовим договором та внутрішніми документами Банку ОСОБА_1 було встановлено обов`язок з дотримання режиму робочого часу та заборона допускати відсутність на роботі без поважних причин. Відсутність ОСОБА_1 31 березня 2023 року на роботі за адресою робочого місця АДРЕСА_1 є порушенням п. 5.2.6., 5.3.2. Правил Внутрішнього трудового розпорядку п.п. 2.1., 2.3., 2.8, трудового договору п. 1.3.4.3.45. посадової інструкції. Крім цього представником відповідача було зазначено, що згідно з п.2.4 Положення про відрядження, працівники направляються у службове відрядження в межах України та за кодон на підставі наказу з метою виконання службового доручення поза місцем їх постійної роботи.

Отже, в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак відрядження, оскільки пояснена ним поїздка у м. Сарни не була обумовлена розпорядженням / наказом будь-якого з керівництва позивача, не мала документального оформлення, а вчинені ним, за його словами, дії з запланування нового розміщення обладнання не передбачені посадовою інструкцією.

Також представник відповідача зазначив, що надані ним докази свідчать про дотримання трудових прав працівника після поновлення його на роботі, зокрема, визначення робочого місця, надання необхідного для роботи обладнання, надання доступу до програмного комплексу Табелювання для можливості здійснювати реєстрацію початку та закінчення робочого дня, здійснювати виплати заробітної плати відповідно до умов трудового договору згідно з регламентом виплати заробітної плати, який діє в банку і відповідає чинному законодавству не менше двох разів на місяць. Адвокат Коцюба вважає, що всі ці докази повністю спростовують твердження Позивача про вчинення щодо нього цькування та будь-яких неправомірних дій з боку роботодавця та посадових осіб Банку. Звертає увагу, на те, що такі дії як витребування пояснень причин відсутності на роботі працівника або витребування пояснень про виконану роботу не можуть бути розцінені як мобінг (цькування), оскільки є законним правом роботодавця в сфері дотримання вимог трудової дисципліни. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, представник позивача зазначив, що з огляду на положення Порядку № 100 підлягають врахуванню лише суми окладу: за лютий 2023 року 541,75 грн., за березень 2023 10363,91, відтак середньоденна заробітна плата обчислена відповідно до Порядку № 100 шляхом ділення заробітної плати на число відпрацьованих робочих днів: (541,75+10363,91)/(1+22)=474,16 грн.

Крім цього представником відповідача зазначено, що кількість відпрацьованих робочих днів ОСОБА_1 у лютому та березні 2023 року підтверджується табелем обліку використання робочого часу за відповідні місяці. Таким чином, представник відповідача вважає, що за розрахунком, виконаним відповідно до Порядку № 100, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 474,16 грн., а сума визначена Позивачем у 503,95 грн. не відповідає положенням Порядку № 100, які підлягають обов`язковому застосування за даних обставин.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування наказу про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання факту мобінгу.

Ухвалою суду від 19.06.2023 постановлено здійснювати судове провадження у режимі відеоконференції відповідно до клопотання представника відповідача.

Ухвалою суду від 22.06.2023 замінено засідання у справі підготовчим засіданням, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду на місці було задоволене клопотання представника позивача : щодо витребування письмових доказів від 19.06.23 вх.№31678/23вх., долучені додаткові письмові докази згідно клопотань від 19.06.23 вх.№ 31677/23вх., від 25.06.23 № 43714/23вх.,від 10.10.23 № 52274/23вх. ; допит позивача ОСОБА_1 свідком згідно клопотання від 19.06.23 № 31672/23 вх., та допиту свідків : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 згідно клопотання №31672/23 вх., та ОСОБА_8 , згідно заявленого клопотання підтриманого у підготовчому засіданні 06.09.23. 25.07.23 № 43713/23вх. представник позивача подав до суду заяву щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги. Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.11 2022 , залишеного в силі постановою Рівненського апеляційного суду від 14.02.23, 27.02.2023 року наказом № Е.28.0.0.0/1-6711909 ОСОБА_1 поновлено на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді Заступник Керівника Напрямку Розвиток і контроль банкоматної і термінальної мережі Північно-Західного макрорегіонального управління з 06.08.2021. Відповідно до п. 6 зазначеного наказу встановлено робоче місце ОСОБА_1 (RO200677RMM) за адресою: АДРЕСА_1 , з графіком роботи № 2 для ГО та Мідл-Офіс, а саме робочі дні: понеділок п`ятниця; початок робочого дня 8:30, закінчення робочого дня 17:30, перерва на обід одна година протягом робочого дня (може бути використана блоком в одну годину протягом робочого дня), вихідні дні: субота, неділя. Пунктом 7 даного наказу визначено, що відповідальність за виконання рішень наказу покласти на Керівника Управління з кадрового діловодства ГО ОСОБА_9 , а контроль за виконанням рішень наказу покласти на Керівника Департаменту з організаційного розвитку та кадрового діловодства ГО ОСОБА_10 (п. 8 наказу).

Позивач не заперечив, що був ознайомлений з наказом № Е.28.0.0.0/1-6711909 27.02.2023 року. 31.03.2023 року працівниками АТ КБ ПриватБанк ОСОБА_11 (посада Комендант, підгрупа посад Комендант офісу ГО), ОСОБА_12 (посада Старший менеджер, підгрупа посад Старший менеджер з забезпеченого кредитування РП) та ОСОБА_13 (посада Менеджер, підгрупа посад Регіональний менеджер (куратор відділень) РП, склали акт про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці ( ОСОБА_1 ) за номером Е.28.0.0.0/5-6903332 проте, що 31 березня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 10:47 по 16:06 ОСОБА_1 (посада Заступник Керівника Напрямку, підгрупа посад Заступник керівника напрямку Розвиток та контроль банкоматної і термінальної мережі РП) був відсутній на роботі за адресою робочого місця: АДРЕСА_1 .

05 квітня 2023 року на прохання свого лінійного керівника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було подано пояснювальну записку про причини відсутності на робочому місті, відповідно до якої 31.03.2023 року з 10:47-16:06 ОСОБА_1 зазначив, що був у відряджені у м. Сарни, де вивчав нові розміщення обладнання АТМ, ТСО та запланував норми розміщення обладнання.

26 квітня 2023 року було затверджено службову записку Про виявлення порушення Трудової дисципліни № Е.28.0.0.0./2-1209 від 26 квітня 2023 року, відповідно до змісту якої було зафіксовано факт вчинення Працівником дисциплінарного проступку, а саме відсутність ОСОБА_1 на роботі та робочому місці більше трьох годин.

28 квітня 2023 року наказом про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення ОСОБА_1 № Е.17.U.0.0/4-7030178 було визнано відсутність ОСОБА_1 на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин 31 березня 2023 року прогулом та звільнити на підставі п. 4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, останній робочий день 28 квітня 2023 року.

Так, у оспорюваному наказі № Е.17.U.0.0/4-7030178 про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення ОСОБА_1 зазначено, що вина працівника полягає в умисному залишенні роботи за адресою робочого місця на більше ніж три години протягом робочого дня не для виконання трудових обов`язків та без поважних причин. Проте відповідно до пояснень які надав ОСОБА_1 , що висвітлені у пояснювальній записці від 05 квітня 2024 року позивач вказує, що 31.03.2023 року з 10:47-16:06 ОСОБА_1 був у відряджені у м. Сарни, де вивчав нові розміщення обладнання АТМ, ТСО та запланував нормі розміщення обладнання. Письмовий наказ на його відрядження не було видано, виїхав у відрядження за усною згодою ОСОБА_2 .

З досліджених у судовому засіданні доказів наданих відповідачем встановлено наступне:

У акті від 03.04.2023 складеного - ОСОБА_11 (посада "Комендант", підгрупа посад "Комендант офісу ГО"), ОСОБА_12 (посада "Старший менеджер", підгрупа посад "Старший менеджер з забезпеченого кредитування РП") та ОСОБА_13 (посада " Менеджер", підгрупа посад "Регіональний менеджер (куратор відділень) РП") складено цей акт про те,що 3 квітня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 08:10 по 10:58 та з 12:01 по 16:23 ОСОБА_14 (посада "Заступник Керівника Напрямку", підгрупа посад "Заступник керівника напрямку Розвиток та контроль банкоматної і термінальної мережі РП") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: АДРЕСА_1 .

У акті від 30.03.2023, складеного Комендантом офісу ГО Курилович Олександром Антоновичем Р0130967КАА, Старшим менеджером ОСОБА_12 Р0110585МАN, Регіональним менеджером (куратором відділень) РП ОСОБА_13 Р0270480КІ/У зазначено, що 30.03.2023 року протягом робочого дня (з 10.44 по 15.54) Заступник Керівника Напрямку Північно- Західного макрорегіонального управління Рощик Михайло Михайлович був відсутній на роботі (як на робочому місці, так й у Банку в цілому) за адресою: АДРЕСА_1 .

У акті від 04.04.2023, складеного ОСОБА_11 (посада "Комендант", підгрупа посад "Комендант офісу ГО"), ОСОБА_12 (посада "Старший менеджер", підгрупа посад "Старший менеджер з забезпеченого кредитування РП") та ОСОБА_13 (посада " Менеджер", підгрупа посад "Регіональний менеджер (куратор відділень) РП") зазначено, що 4 квітня 2023 року, протягом робочого дня, а саме з 8.49 по 11.16, з 11.29 по 12.06, з 12.14 по 15.09, з 15.15-17.00 ОСОБА_1 (посада "Заступник Керівника Напрямку", підгрупа посад "Заступник керівника напрямку Розвиток та контроль банкоматної і термінальної мережі РП") був відсутній на роботі за адресою робочого місця: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 за фактами, відсутності на роботі 03.04,04.04,30.03.2023 року, до дисциплінарнї відповідальності не притягувався.

З досліджених у судовому засіданні Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого рішенням Правління банку протоколом № 70 від 08.12.2021, встановлено наступне:

Р.5 Основні права та бов`язки працівників Банку: П.5.2.6. Дотримуватися встановленого за посадою режиму робочого часу, включаючи, але не обмежуючись, вчасно починати та закінчувати щоденну роботу (зміну), вчасно починати та закінчувати перерву для відпочинку і харчування, а також інші встановлені для працівників перерви, дотримуватись графіків змінності, не допускати відсутності на робочому місці довше встановленого часу;

П.5.2.11 Повідомляти, за можливості, до початку робочого дня, Лінійного керівника або Дирекцію з НЯ та корпоративного управління про причини відсутності на роботі письмово, засобами телефонного чи електронного зв`язку або іншим доступним способом. Відсутність працівника на робочому місці впродовж тривалого часу засвідчується відповідним актом;

П. 5.3.2. Працівникам забороняється допускати відсутність на роботі без поважних причин.

Р.6 Основні права та обов`язки Банку

П.6.1. Банк має право:

П.6.1.3. Притягувати працівників до дисциплінарної та матеріальної відповідальності в порядку, встановленому КЗпП України, іншими законодавчими ми актами України та Внутрішніми документами Банку.

П.6.1.8. Змінювати і обмежувати надані працівнику допуски (у тому числі повністю забороняти доступ до) в програмні комплекси, Інформаційні системи Банку у зв`язку з виробничою необхідністю або з будь-якої іншої причини, на розсуд Банку. У разі виявлення порушення або підозри на порушення вимог Внутрішніх документів Банку у сфері інформаційної безпеки, Банк має право обмежити або заборонити доступ працівника до ІзОД на час проведення службового розслідування або службової перевірки з метою запобігання її розголошення.

Р. 8 Відрядження

П.8.1.За відрядженим працівником зберігається місце роботи (посада) протягом усього часу службового відрядження, у тому числі й часу перебування в дорозі.

П.8.2.Працівнику, який направлений у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється за всі робочі дні тижня за графіком, установленим за місцем постійної роботи, та відповідно до умов, визначених трудовим договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

П.8.3. Днем вибуття у відрядження вважається день відправлення поїзда, літака, автобуса або іншого транспортного засобу з місця постійної роботи відрядженого працівника, а днем прибуття з відрядження - день прибуття транспортного засобу до місця постійної роботи відрядженого працівника. При відправленні транспортного засобу до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 0 години і пізніше - наступна доба.

З дослідженого у судовому засіданні Положення про порядок застосування додаткових заходів реагування та дисциплінарних стягнень, затвердженму рішенням Правління банку. Протокол № 34 від 06.07.2021, встановлено наступне:

Згідно п.4 дисциплінарні проступки поділяються на наступні категорії: легкі; середньої грубості; грубі. За п.4.9 (додаткові заходи реагування включають наступні види: звернути увагу; зауваження. За п. 4.10 (дисциплінарні стягнення включають наступні види: 4.10.1. догана; 4.10.2 звільнення. Заборонено застосовувати інші види Дисциплінарних стягнень, ніж вказані у ст.. 4.10 Положення.

П.4.15. У разі вчинення Працівником Банку середньої грубості чи грубого Дисциплінарного проступку або систематичного (2 і більше разів) вчинення легкого Дисциплінарного проступку або за наявності інших відповідних об`єктивних підстав Банк має право одразу застосувати Дисциплінарні стягнення, без встановленого ст. 4.12 Положення та незважаючи на категорію Дисциплінарного проступку. Застосування Дисциплінарних стягнень без попереднього застосування Додаткових заходів реагування є невід`ємним правом Банку, яке Банк реалізує як наслідок вчинення Працівником Банку Дисциплінарного проступку.

4.16 Обираючи вид Дисциплінарного стягнення (догана або звільнення) Банк повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого Дисциплінарного проступку і заподіяну Працівником Банку шкоду (потенційну шкоду), обставини, за яких вчинено Дисциплінарний проступок, і попередню роботу Працівника Банку. Однак, для застосування Дисциплінарного стягнення не має значення, чи призвів вчинений Працівником Банку Дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення Дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту вчинення Працівником Банку порушення Трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості, тобто категорії Дисциплінарного проступку та виборі виду Дисциплінарного стягнення.

Відповідно до Класифікатора Дисциплінарних проступків, затвердженого Головою правління банку наказом № PR/18-2021-7491256 ві.13.10.2021, прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин) визначено як грубе дисциплінарне стягнення. Згідно рекомендованою послідовністю застосування, рекомендовано : 1-ше вчинення догана, 2-ге вчинення -= звільнення.

З оглянутого судом Положення про відрядження, затвердженого рішенням Правління банку протоколом № 45 від 28.10.2019, встановлено наступне:

Службове відрядження поїздка працівника за наказом керівника, або іншої уповноваженої посадової особи банку, на певний строк до іншого населеного пункту( у межах України чи закордон) для виконання службового доручення (в т.ч. навчання, участь у конференції, тощо) поза місцем його постійної роботи ( за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з господарською діяльністю банку).

Відповідно до п.2.4 Працівники направляються у службове відрядження в межах України та за кордон на підставі наказу з метою виконання службового доручення поза місцем їх постійної роботи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що зустрічався з ОСОБА_1 у м. Сарни, проте точної дати та години коли це було не пам`ятає. Орієнтовною датою зустрічі у м. Сарни назвав 30 березня 2023 року орієнтовно о 12-13 годині у приміщенні магазину. При зустрічі з позивачем обговорював питання встановлення терміналу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що приблизно 31 березня 2023 року близько 12.00 год. зустрівся в районі базару Сагайдачного з ОСОБА_15 , за його дзвінком, щоб поспілкуватися щодо розміщення у приміщенні яке він орендував, банкомат.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що у магазині по АДРЕСА_2 , який належитть йому на праві приватної власності зустрівся з ОСОБА_16 з приводу розміщення банкомату у приміщенні ще один термінал. Договір про розміщення мав ще з 2014 року, пролонговував. Спілкувався з ОСОБА_1 з приводу розміщення терміналу у зв`язку з тим, що йому було відомо , що позивач займається питаннями розміщення банківських терміналів.

Свідок ОСОБА_6 , яка доводиться дружиною позивачу, у судовому засіданні суду показала, що про події які відбувалися за місцем роботи чоловіка після його поновлення на роботі, їй відомо виключно зі слів чоловіка. Так, їй відомо, що після поновлення на роботі йому дали робоче місце, але не надали доступу до багатьох комп`ютерних програм, у зв`язку з чим він не міг виконувати посадові обов`язки, навіть не міг підтвердити, що прийшов на роботу. Показала, що 31.03.23 близько 08.00 год. чоловік повів дитину в школу, повернувся додому о 17.00 чи 18.00 год. Розповідав, що зі згоди його керівника ОСОБА_17 буде розвивати мережу в ОСОБА_18 , куди їздив у відрядження.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який у період часу 2013-2014 роки був підрядником у Приватбанку, був знайомий з ОСОБА_1 по роботі, суду показав, що в кінці березня 2023 року , приблизно числа 30 чи 31 , по дорозі з с.Висоцька у м.Сарнах зустрів ОСОБА_1 , цікавився у нього чи можна буде розмістити термінали, проте ОСОБА_1 сказав, що нічого не буде, так як у нього проблеми по роботі.

Окрім того, судом встановлено, що 02 березня 2023 року ОСОБА_1 звертався через банківську систему ПриватДок з запитом на надання доступу до ресурсу atm.pb.ua з метою аналізу ефективності роботи парку, для виконання функціональних обов`язків по пошуку місць під АТМ і ТСО, аналіз ефективності роботи парку АТМ і ТСО, переміщення неефективного обладнання, пошуку ефективних місць для встановлення АТМ і ТСО.

На наданий запит відповів співробітник банку ОСОБА_19 , де ОСОБА_1 було зазначено, що згідно нового штатного розкладу РП такої посади вже немає. Зараз є або Старший менеджер з АТМ ТСО РП 00035336 або менеджер з АТМ ТСО РО 00035339.

Крім того в матеріалах справи містяться заявки № 32354942, 32352011, 34108963 щодо надання доступу до систем Банку як gmail.пошта, путівник, ПриватДок відповідно. В свою чергу, Банк в особі відповідальних співробітників банку, яким було надано повноваження щодо розгляду зазначених заявок надав відповідь, що допуски у відповідні системи Банку надаються на розсуд Банку. На підтвердження відсутності доступу до наданих систем позивачем було надано зображення екрану, де підтверджується відсутність доступу до зазначених систем Банку. Після отриманих відповідей ОСОБА_1 звертався до свого безпосереднього лінійного керівника ОСОБА_2 та до керівника АТ КБ ПриватБанк з заявами від 10 березня 2023 року, де повідомляв, що з 28 лютого 2023 року по день надання заяви відвідує робоче місце відповідно до графіку роботи, проте у ОСОБА_1 немає можливості приступити до виконання своїх обов`язків. Вказує, що для виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 як працівнику Банку необхідно першочергово надати доступи до відповідних систем Банку, а саме: gmail.пошта, путівник, ПриватДок, аtm.ob.ua. Повідомляє, що з відповідними запитами звернувся до Helpdesk, проте отримав відповідь, що для вирішення даного питання йому треба звернутися з офіційним зверненням до Банку. Відтак ОСОБА_1 в зазначених заявах просить повідомити, яким чином ОСОБА_1 виконувати попередні обов`язки; надати доступ до відповідних систем Банку, а саме: gmail.пошта, путівник, ПриватДок, аtm.ob.ua.Надані ОСОБА_1 повідомлення заявки в електронному форматі та відповідні заяви в письмовому вигляді узгоджуються з п. 5.2.18 правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до якого працівники Банку зобов`язані вживати заходів щодо негайного усунення причин та умов, які перешкоджають чи ускладнюють нормальне виконання працівником Банку його трудових обов`язків, негайно письмово повідомити свого керівника.

Згідно відповіді на дану заяву ОСОБА_1 було повідомлено, що робоче місце було встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , з графіком роботи № 2 для ГО та Мідл-Офіс, а саме робочі дні: понеділок п`ятниця; початок робочого дня 8:30, закінчення робочого дня 17:30, перерва на обід одна година протягом робочого дня (може бути використана блоком в одну годину протягом робочого дня), вихідні дні: субота, неділя. Доступ до робочого місця для виконання посадових обов`язків було надано.

Відповідно до п. 5.2.4. правил внутрішнього трудового розпорядку працівники Банку зобов`язані регулярно знайомитися з усіма внутрішніми документами Банку, які регламентують роботу працівника і доводяться до відома працівника шляхом їх розміщення в Інформаційних системах Банку, зокрема на Путівнику у розділі Мої повідомлення, а також доводяться до відома працівників через СЕД та інші канали комунікацій, у тому числі шляхом надсилання документів/посилань на документи на електронну пошту працівників та виконувати вимоги вказаних документів.

Отже, суд приходить до висновку, що у позивача мало місце відсутність доступів до таких систем Банку як gmail.пошта, путівник, ПриватДок, аtm.ob.ua. що унеможливило виконання покладених на ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що давало йому право, у разі не усунення таких порушень працедавцем добровільно, звертатися до суду з позовом для судового захисту трудових прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівників від роботи у зв`язку з тимчасовою працездатністю або перебування його у відпустці. Частиною 2 вказаної статті цього Кодексу встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є, зокрема, Конвенція Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3933-XII (далі - Конвенція).

Згідно зі ст. 4 Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

За змістом п. 2 ст. 9 Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Відтак тягар доведення порушення працівником норм трудового законодавства покладено на роботодавця.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суд повинен з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Таким чином, на підставі зібраних, досліджених судом достовірних доказів встановлено, що у суді знайшло своє підтвердження відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 31.03.2023 року у період часу з 10.47 по 16.06. год. Як встановлено судом, ОСОБА_1 достовірно був обізнаний щодо права на відрядження при наявності наказу, проте, судом встановлено, що такий наказ відповідачем не було видано, доказів на спростування заперечення про направлення ОСОБА_1 у відрядження у м.Сарни позивачем не надано, а судом не встановлено. Проїздні квитки суду, та будь-які інші докази перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні, не надані. Доказів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці згідно актів від 30.03.2023, 03.04.2023,04.04.2023 судом не встановлено. Отже відсутній такий юридичний факт як повторність, оскільки самі акти не підтверджують прогул працівника та притягення його за це до дисциплінарної відповідальності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру звільнення працівника, з огляду на відсутність доказів застосування до працівника дисциплінарного стягнення за прогул протягом року, повторно. Відтак, позов в частині поновлення на роботі підлягає до задоволення та поновлення ОСОБА_1 на роботі у зв`язку з порушенням працедавцем порядку застосування стягнення за порушення трудової дисципліни та звільнення працівника.

Суд не бере до уваги, та не дає оцінку доводам позивача щодо не виконання рішення суду по справі № 569/18530/21 про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно (п. 4 ст. 367 ЦПК,ст.235 КЗпП України), з тих підстав, що дана обставина не була ні предметом, ні підставою даного позову, та є взаємовиключною, виходячи з предмету позову про поновлення на роботі і доводи позивача, щодо належного виконання ним посадових обов`язків після поновлення та безпідставне його звільнення за прогул.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України" Про оплату праці" за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів / годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині поновлення на роботі підлягає до задоволення, то підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно довідки про заробітну плату і про доходи вих. №20.1.0.0.0/7-61786 від 20.06.2023, заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 року по 31.03.2023 року складала 10905,66 грн. з них: у лютому 2023 р. нараховано 541,75 грн. і у березні 2023 р. нараховано 10363,91 грн.. Середньоденна заробітна плата становить 474,16 грн. на посаді Заступника Керівника Напрямку.

Так, підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 118540,00 грн. з наступного розрахунку: 250 робочих днів х 474,16 грн. (середньоденна заробітна плата) = 118540,00 грн. ( А саме : січень 23 роб. дні х474,16=10905,68 + лютий 21 роб.день х474,16=9957,36 грн.+березень 21 роб.день х 474,16= 9957,36 грн. + квітень 10 роб.днів х 474,16 = 4741,60 грн. + травень 23 роб.дні х 474,16=10905,68 грн. + червень 22 роб.дні х474,16 =10431,52 грн.+ липень 21 роб.день х 474,16= 9957,36 грн. + серпень 23 роб. дні х 474,16 =10905,68 грн. + вересень 21 роб.день х 474,16 =9957,36 грн. + жовтень 22 роб.дні х 474,16 = 10431,52 грн. + листопад 22 роб.дні х 474,16 = 10431,52 грн. + грудень 21 роб.день х 474,16 = 9957,36 грн., що разом становить 118540,00 грн.).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 118 540 грн., який підлягає до стягнення рішенням суду, без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів.

Стосовно визнання факту цькування (мобінгу) по відношенню до ОСОБА_1 з сторони Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк суд зазначає наступне.

Статтею 2- 2 КЗпП України передбачено, що мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

КЗпП України виокремлює такі форми психологічного та економічного тиску, як: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги);безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця);нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.

У справі, що розглядається, щодо ОСОБА_1 не вчинено дій які б підпадали під ознаки мобінгу і ним не надано суду жодного належного, допустимого, достатнього та достовірного доказу протилежного.

На підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за вимогою про поновлення на роботі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Судові витрати - судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при пред`явленні позову до суду, підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 2147,20грн.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати наказ № Е.17.U.0.0/4-7030178 від 28.04.2023 року про визнання дисциплінарного проступку прогулом та звільнення.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді Заступника Керівника Напрямку.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 118 540 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп. без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. в прибуток держави.

У задоволенні решти вимог відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: Акціонерне Товариство Комерційний банк "ПриватБанк", місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1-д, .

Повний текст рішення виготовлено 19.04.2024.

Суддя О.В.Панас