Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/158/24
Провадження № 2-о/499/18/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

16 вересня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Дабіжи Олени Анатоліївни (далі також представник ОСОБА_2 ), представника Міністерства оборони України Дубчака Дмитра Володимировича (далі також представник ОСОБА_3 ), представника ОСОБА_4 адвоката Кудрінської Юлії Євгенівни (далі також представник ОСОБА_5 ), розглянув у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, клопотання про залишення заяви без розгляду в цивільній справі за заявою ОСОБА_6 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

1.1. 16 лютого 2024 року адвокат Дабіжа Олена Анатоліївна в інтересах ОСОБА_6 (далі також заявник) подала до суду заяву, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу у період з 2011 року до 19 лютого 2023 року. Встановлення факту заявнику необхідно для отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 гривень, виплата якої передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також заява від 16 лютого 2024 року).

16 травня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну вимог, в якій просила: - встановити юридичний факт, що заявник та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2011 по 19 лютого 2023 року; встановити факт перебування заявника та утриманні ОСОБА_8 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі також заява від 16 травня 2024 року, том 1, а.с. 137-139).

16 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 подала до суду заяву про уточнення вимог, в якій просила: - встановити юридичний факт, що заявник та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2011 по 19 лютого 2023 року; встановити факт перебування заявника та утриманні ОСОБА_8 який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі також заява від 16 вересня 2024 року, заява, том 2, а.с. 48).

В обґрунтування заяв від 16 лютого 2024 року, 16 травня 2024 року, 16 вересня 2024 року представник ОСОБА_2 зазначає таке: заявник та ОСОБА_8 проживали разом протягом 11 років, вели спільне господарство та виховували дітей; ОСОБА_8 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 01 березня 2022 року та вважався зниклим безвісти з 19 лютого 2023 року; 07 грудня 2023 року складений актовий запис №339 про смерть ОСОБА_8 ; встановлення факту необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, виплата якої передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також заява, том 1 а.с. 1-6, том 1 а.с. 137-139, том 2 а.с. 48).

1.2. 14 березня 2024 року та 05 червня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_3 подав відзив та клопотання, в яких зазначає таке: заперечує проти задоволення заяви; характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне; зі змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту заявник пов`язує із захистом своїх майнових прав та наміром отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_8 ; право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_8 мають його діти, батьки, утриманці; встановлення такого факту перебування на утриманні повинно відбуватись в позовному провадженні із залученням в якості відповідачів у справі всіх осіб, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця, оскільки лише таким чином можна належно захистити їх цивільні права; просить залишити без розгляду вимогу заявника про встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_8 (далі також клопотання від 05 червня 2024 року, клопотання, том 1, а.с. 62-64, 175-177).

07 липня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій вказала таке: між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Міністерство оборони України не є суб`єктом отримання такої допомоги; встановлення факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_8 необхідно для подальшого звернення за отриманням одноразової грошової допомоги, що жодним чином не впливає на право інших осіб отримати одноразову грошову допомогу через його загибель, тому заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження (том 1, а.с. 214-215).

03 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 подала до суду пояснення, в якому зазначає таке: заява є необґрунтованою та безпідставною, оскільки вимоги заявника пов`язані з наступним вирішенням спору про право, а тому не підлягають розгляду в порядку окремого провадження (том 1, а.с. 90-94).

19 серпня 2024 року представник ОСОБА_5 подала до суду пояснення, в яких зазначила таке: діти ОСОБА_8 , мають право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15000000 гривень; заявник та ОСОБА_8 не проживали однією сім`єю протягом 11 років, що підтверджується показами свідків; заявник не надала доказів неможливості працевлаштуватися чи хвороби, через що вона перебувала на утриманні ОСОБА_8 ; просила відмовити в задоволенні заяви(том 1, а.с. 236-240).

Суд вирішує питання за клопотанням.

2. Встановлені судом обставини.

Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 червня 2024 року (далі Комісія) свідчить, що: - дочці загиблого призначена одноразова грошова допомога в сумі 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень; - дочці загиблого призначена одноразова грошова допомога в сумі 3000000 (три мільйони) гривень; - двом синам загиблого призначена одноразова грошова допомога в сумі 7500000 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень; - документи заявника про призначення і виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повернуті на доопрацювання (далі Витяг з протоколу, том 2, а.с.28-29).

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання від 05 червня 2024 року, проводити розгляд справи в порядку окремого провадження та додатково зазначила, що встановлення факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_8 , жодним чином не впливає на права та обов`язки інших осіб.

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання від 05 червня 2024 року та залишити заяву без розгляду, оскільки існує спір про право.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви по суті та просила вирішити клопотання за розсудом суду.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 21 лютого 2024 року відкрив провадження у справі та залучив до участі у справі Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1, а.с.48-50).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 21 березня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, через необхідність залучення заінтересованих осіб (том 1, а.с. 81-82).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 18 квітня 2024 року залучив до участі в справі ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_4 (том 1, а.с. 111-113).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 16 травня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, через відсутність відомостей про належне повідомлення ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_4 (том 1, а.с. 133).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 червня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, надав представнику ОСОБА_3 час для подачі додаткових доказів (том 1, а.с. 184-185).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 08 липня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи за клопотанням представника ОСОБА_5 та надав їй час для ознайомлення з матеріалами справи (том 1, а.с. 218-219).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 26 серпня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, та зобов`язав представника ОСОБА_3 подати до суду докази (том 2, а.с. 20-23).

4. Норми закону якими керувався суд такі.

4.1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 49 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

4.2. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого. розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК).

5. Мотиви застосування норм права такі.

5.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 4 мотивувальної частини ухвали свідчить, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, оскільки в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про цивільне право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тому виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання, а одним з критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження судова практика визначає саму можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Під час звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 318 ЦПК повинна вказати мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Тобто, вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні можуть бути вирішені в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, якщо між сторонами не існує спору. Тому, зважаючи на приписи частини 6 статті 294 ЦПК, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

5.2. Суд констатує, що заявник обґрунтовувала необхідність встановлення факту проживання з ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 2011 року по 19 лютого 2023 року та перебування на утриманні ОСОБА_8 на дату його загибелі 19 лютого 2023 року необхідністю подальшого зверненням до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги.

Відтак, встановлення факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_8 матиме наслідком виникнення прав у останньої на виплату одноразової грошової допомоги, що вплине на розмір такої допомоги дітей загиблого.

Такі обставини, свідчать про можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Одночасно під час розгляду клопотання суд встановив наявність спору про право в частині заяви щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки заінтересовані особи заперечують проти встановлення такого факту, що фактично унеможливлює її розгляд в порядку окремого провадження.

Тож суд вважає, що встановлення фактів про які просить заявник може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_7 та її законного представника ОСОБА_4 , які заперечують проти встановлення таких фактів, а також зміну розміру одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_8 , оскільки натепер Комісія провела розподіл одноразової грошової допомоги, що підтверджується Витягом з протоколу.

5.3. Суд наголошує, що за наявності спору про право, встановлення юридичного факту повинно вирішуватися не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні.

Цивільно-процесуальне законодавство не містить обмежень щодо подання до суду позовної заяви до осіб, які мають право на отримання відповідної виплати з вимогою щодо встановлення права позивача на отримання частини одноразової грошової допомоги та про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо встановлення такого факту пов`язане з виникненням, зміною або припиненням правовідносин.

5.4. Суд не погоджується з аргументами представника ОСОБА_2 щодо необхідності врахування правового висновку Великої Палата Верховного Суду, яка міститься у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21, оскільки Верховний Суд у пункті 107 цієї постанови зазначив, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Натомість Верховний Суд не робив правові висновки щодо можливості розгляду заяви у порядку окремого провадження, якщо під час розгляду справи у такому провадженні виникає спір про право, який за приписами частини 6 статті 294 ЦПК має вирішується в порядку позовного провадження.

5.5. Тож суд роз`яснює заявнику, представнику ОСОБА_2 , що вони не позбавлені права звернутися до суду в позовному провадженні про захист своїх прав, якщо вважають їх порушеними, не визнаними чи оспорюваними та мають право подати відповідний позов на загальних підставах, у порядку цивільного судочинства.

6. Суд застосовує таку практику Верховного Суду.

Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією, яку виклав Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2024 року в справі №759/1894/23.

7. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання від 05 червня 2024 року та залишення заяви без розгляду.

8. Інші питання такі.

Повне судове рішення складене 23 вересня 2024 року, через перебування судді 20 вересня 2024 року у відрядженні та вихідні дні 21, 22 вересня 2024 року.

Керуючись статтями 260, 261, 293, 294, 315, 354 ЦПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 05 червня 2024 року задовольнити.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_6 про встановлення факту проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 2011 року по 19 лютого 2023 року; перебування ОСОБА_6 на утриманні ОСОБА_8 , на дату загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити заявнику, представнику, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 23 вересня 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК