ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/109/24

Головуючий у першій інстанції Гридасова А. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/615/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем Піцан В.М.

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі Носівська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко Ольга Михайлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року (місце ухвалення м. Носівка) про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Іллющенко С.В. поштовою кореспонденцію направив до суду першої інстанції позовну заяву до Носівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У позові позивачі просили задовольнити позовну вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,2208 га з кадастровим номером :02:001:0869; задовольнити позовну вимогу до Носівської міської ради та скасувати рішення державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М. про державну реєстрацію права власності за Носівською міською радою від 13.11.2021 за індексним номером 61709922 на земельну ділянку площею 7,2208 га з кадастровим номером :02:001:0869; вирішити питання стягнення судових витрат.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2024 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М. про скасування державної реєстрації земельної ділянки, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

В обґрунтування суд послався на те, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки не є спором про цивільне право, в даній справі наявний спір щодо оцінки рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М., що свідчить про публічно-правовий характер спору, який підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Іллющенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 09.01.2024, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги у даній справі позивачі, оскаржуючи державну реєстрацію земельної ділянки площею 7.2208 га з кадастровим номером :02:001:0869 та оскаржуючи рішення державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М. про державну реєстрацію права власності за Носівською міською радою від 19.11.2021 на зазначену земельну ділянку, захищають своє право власності на земельні ділянки, що їм належать на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Позивачі фактично обґрунтували наявністю у них права власності за земельні ділянки і відсутністю такого права у Носівської міської ради Чернігівської області. Отже предметом спору у цій справі є захист права власності позивачів на землю.

В обґрунтування порушення норм процесуального права суд першої інстанції не з`ясував природу спірних правовідносин і дійшов помилкового висновку про те, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що у грудні 2023 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Іллющенко С.В. поштовою кореспонденцію направив до суду першої інстанції позовну заяву до Носівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У позові позивачі просили задовольнити позовну вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,2208 га з кадастровим номером :02:001:0869; задовольнити позовну вимогу до Носівської міської ради та скасувати рішення державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М. про державну реєстрацію права власності за Носівською міською радою від 13.11.2021 за індексним номером 61709922 на земельну ділянку площею 7,2208 га з кадастровим номером :02:001:0869; вирішити питання стягнення судових витрат.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2024 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М. про скасування державної реєстрації земельної ділянки, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

В обґрунтування суд послався на те, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки не є спором про цивільне право, в даній справі наявний спір щодо оцінки рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та державного реєстратора Бобровицької міської ради Чернігівської області Бойко О.М., що свідчить про публічно-правовий характер спору, який підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних із реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а, провадження № 11-574апп18).

Публічно-правовий спір має також особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Разом із цим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

До таких правових висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах: від 27 листопада 2018 року у справі № 820/3534/17 (провадження № 11-870апп18), від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) та інших.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулися до суду за захистом свого права власності щодо земельної ділянки, як вони вважають, що державна реєстрація спірної земельної ділянки та її реєстрація права комунальної власності за Носівською міською радою порушують право приватної власності позивачів згідно державних актів на право приватної власності на землю, а також є перешкодою для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам позивачів.

Тобто, між сторонами у справі виникли приватноправові відносини.

З урахування викладеного у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду наведеного, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, тому ухвала судді Носівського районного суду Чернігівської області від 09.01.2024 підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 18.04.2024.

Головуючий: Судді: