Справа № 6-150/2009
Провадження №6/471/35/24
У Х В А Л А

"25" вересня 2024 р. Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді -Жили Н.М.,

за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасової заборони у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 16.04.2009 року у цивільній справі № 6-150/2009.

Вимоги мотивує тим, що про вказане рішення йому стало відомо 13 травня 2024 року, коли він їхав до Польщі на лікування. Підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон стало, те що він був боржником у виконавчому провадженні про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час всі виконавчі провадження по вказаному стягненню завершено.

При з`ясуванні обставин заборони виїзду за кордон, стало відомо, що 16.04.2009 року Братським районним судом Миколаївської області у справі № 6- 150/2009 винесено ухвалу, якою задоволено подання заступника начальника управління-начальника відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції в Миколаївській області про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України ОСОБА_1 до повного виконання рішення Братського районного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в місяць, починаючи з 18 вересня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконанні в відділі державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції в Миколаївській області знаходився виконавчий лист № 2-456, виданий 11.12.2002 року на підставі вказаного рішення суду. Станом на 16.04.2009 р. рішення суду було не виконано, заборгованість становила 1588,00 гривень.

Наразі заборгованість повністю погашена, оскільки виконавчий лист № 2-456, виданий 11.12.2002 року Братським районним судом Миколаївської області, який був підставою для винесення ухвали суду від 16.04.2009 року, завершено в зв`язку з ухваленням нового рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області у справі №2/477/775/15 від 03.12.2015 про зміну розміру аліментів. На час ухвалення вказаного рішення в зв`язку з одруженням стягувач по аліментам змінила прізвище зі ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . 19.01.2016 року було відкрито нове виконавче провадження №49866098, яке 28.02.2018 завершено за заявою стягувача згідно п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про повернення виконавчого документа з урахуванням того, що на той час, тобто на 28.02.2018 року претензій по заборгованості стягувач не мала.

04.02.2019 року згідно виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області №2/477/775/15 від 03.12.2015 було повторно відкрито виконавче провадження №58262776, яке завершено 04.09.2019 року на підставі п.7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Всі виконавчі провадження стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились на виконанні у відділі ДВС Братського районного управління юстиції, який на даний час ліквідовано , що підтверджується витягом з Єдиний реєстр юридичних осіб , а всі справи, в тому числі архівні передано до Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

В автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості стосовно виконавчого провадження відкритого згідно виконавчого листа Братського районного суду Миколаївської області №2-456 від 11.12.2002 року.

ОСОБА_1 звернувся до Другого ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про видачу копії постанови про завершення даного виконавчого провадження, але на теперішній час відповіді не отримав.

В судове засідання заявник не з`явився, однак надав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує свої вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі (а.с. № 37).

Заінтересова особа - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву, з якої слідує, що вона в повному обсязі підтримує вимоги заявника, не заперечує проти їх задоволення, претензій по сплаті аліментів немає, просить суд розглянути справу без її участі. Також вказала в заяві, що аліменти по виконавчому листу № 2-456 від 11.12.2002, виданому Братським районним судом Миколаївської області, сплачені в повному обсязі (а.с. № 46).

Представник заінтересованої особи - Другого ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином через підсистему "Електронний суд", що підтверджується реєстром підтверджень про отримання документів з "Електронного суду" учасниками справи (а.с. №36).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійсненні особою права на свободу пересування.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, передбачені підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження, а саме: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження"; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно інформації з Єдиного реєстру виконавчих проваджень (АСВП) станом на 09.08.2024 року відсутні незавершені виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 ..

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником виконано вимоги ЦПК, його заява є вмотивованою та підтвердженою відповідними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 259, 260, ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони у праві виїзду за межі України,- задовольнити повністю.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 16.04.2009 року у цивільній справі № 6-150/2009.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Жила Н. М.