Справа № 308/7811/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Шепетко І.О.,

за участю секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заявою ОСОБА_1 ; заінтересовані особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту народження, -

в с т а н о в и в:

Представник заявниці адвокат Орбан Наталія Леонідівна, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт про те, що ОСОБА_2 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України у формі id-картки № НОМЕР_2 ) у місті Ужгороді Закарпатської області ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дочку ОСОБА_1 , а реєстрацію народження необхідно провести за ч. 1 ст. 135 СК України.

Свої вимоги мотивувала тим, що матір заявниці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) народила ОСОБА_1 у підлітковому віці (малолітньою), що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №2346 від 11.01.2024, виданого КНП «Ужгородський міський пологовий будинок», згідно якого ОСОБА_2 народила дівчинку 27.09.2004 в пологовому будинку.

17.01.2024 ОСОБА_2 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з медичним свідоцтвом №2346 від 11.01.2024 для реєстрації ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак листом від 10.02.2024 №1264/31/13-25 відмовлено у видачі свідоцтва про народження, оскільки заява про реєстрацію дитини надійшла після спливу року з моменту її народження.

Зазначає, що через відсутність документів, які посвідчують особу, заявниця не може реалізувати в повній мірі свої конституційні права.

Звернула увагу, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи в житті не мала ані свідоцтва про народження, ані паспорту з огляду на відсутність паспортів у своєї матері тривалий час (остання отримала перший паспорт у віці 31 рік).

Враховуючи вищенаведене просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 у місті Ужгороді 27.09.2004 народила доньку ОСОБА_1 .

Також зазначила, що біологічний батько заявниці ОСОБА_3 не має ані свідоцтва про народження, ані паспорту, і не може подати заяву до органів РАЦСу про визнання свого батьківства і тому батька дитини необхідно записати за ч. 1 ст. 135 СК України.

Зазначає, що ОСОБА_1 необхідно отримати паспорт громадянина України, однак без свідоцтва про народження його отримати не можливо. Факт народження заявниці підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження, однак отримати на підставі вказаного медичного свідоцтва свідоцтво про народження в органах РАЦС не можливо через повноліття ОСОБА_1 .

В зв`язку з чим єдиним способом встановити юридичний факт народження заявниці є рішення суду.

Також представник заявниці подала клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, обґрунтовуючи необхідність такої потребою встановлення біологічної спорідненості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та чи являється ОСОБА_2 біологічною матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.05.2024 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку окремого провадження.

24.05.2024 ухвалою суду призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .?

- чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .?

Проведення експертизи доручено експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

10.09.2024 до суду надійшов висновок експерта від 04.09.2024 №СЕ-19/107-24/6066-БД за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи Закарпатського науково-дослідного експертного центру.

В судове засідання, призначене на 23.09.2024 заявниця та її представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справу за їх відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає можливим провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно із ч. 1, 3, 4 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно з положеннями ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

3) за рішенням суду.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Абзацом 1 ч.1 ст.135СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Положеннями ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даному випадку при встановленні факту народження підлягають з`ясуванню обставини народження особи (з зазначенням прізвища, власного імені, по батькові) у певний час у певній місцевості, з вказівкою відомостей про батьків.

Судом встановлено, що відповідно до копії дублікату медичного свідоцтва про народження №2346 від 11.01.2024, виданого КНП «Ужгородський міський пологовий будинок», ОСОБА_2 о 16 год. 40 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ужгороді народила дитину - дівчинку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , зверталася до органу РАЦС із заявою про державну реєстрацію народження своєї дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте листом начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 164/31.13-25 від 10.02.2024, повідомлено, що підстав для державної реєстрації народження дитии, яка досягла одного року і більше, відсутні та роз`яснено, що на підтвердження факту народження повнолітньої дитини, заявнику необхідно звернутися до суду з питанням встановлення факту народження повнолітньої особи.

Згідно з висновком експерта № CE-19/107-24/6066-БД від 04.09.2024 Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України наданого на виконання ухвали суду від 24.05.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність походження цих ДНК-профілів від матері та її дитини становить не менше ніж 99,58%.

Суд приймає вказані вище документи як носії конкретної інформації факту родинних відносин (мати-дочка), між заявником та народження заявниці в конкретну дату та в конкретному місці, які ніким не спростовані, та є належними та допустимими доказами обставин справи. З огляду на вищевикладене та досліджені судом докази, вказані факти, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

З матеріалів справи установлено, що дитина народилася у матері, яка не перебувала та на час постановлення рішення не перебуває у зареєстрованому шлюбі, а відтак відомості щодо батька підлягають зазначенню у відповідності до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

На підставі викладеного, оцінюючи досліджені докази у сукупності, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме народження дитини - дівчини, ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у КНП «Ужгородський міський пологовий будинок» Ужгородської міської ради за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20Б, у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , відомості про батька дитини зазначити в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про своє народження, видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-83, 89, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересовані особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану в м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту народження задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження громадянкою України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України у формі id-картки № НОМЕР_2 ) у місті Ужгороді Закарпатської області дитину жіночої статі: прізвище дитини « ОСОБА_4 », ім`я дитини « ОСОБА_5 », по батькові дитини « ОСОБА_6 », дата народження дитини « ІНФОРМАЦІЯ_5 », місце народження дитини «м. Ужгород, Закарпатської області, Україна», із зазначенням в актовому записі про народження дитини матір`ю дитини " ОСОБА_2 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, Закарпатської області, відомості про батька дитини зазначити в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник заявниці: адвокат Орбан Наталія Леонідівна, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/1185, видане 03.07.2017 Радою адвокатів Закарпатської області на підставі рішення №321 від 29.06.2017 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1125265 від 26.04.2024.

Заінтересована особа 1: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, буд. 5.

Заінтересована особа 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , паспорт громадянина України у формі id-картки № НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.О. Шепетко