Справа № 466/4384/23
Провадження № 2/466/1109/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.

за участю секретаря Кліндухової Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в період з 08.10.2011 по 23.02.2022 у розмірі 520020, 42 грн. (п`ятсот двадцять тисяч двадцять гривень сорок дві копійки), які складаються: - 59668,50 грн. сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість; - 460351,92 грн. сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість, а також відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 не виконала рішення постійно діючого третейського суду при «Асоціації українських банків» № 3138-5/169/11 від 07.10.2011 року, та продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, Кредитор має право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення. Просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутності представника.

Представник відповідача позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.

З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 05.08.2008 ОСОБА_1 , уклала з AT «Альфа Банк» кредитний договір № 700008115.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає Позичальнику у кредит та приймає в заставу у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави, а позичальник приймає кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави на наступних умовах: - сума кредиту 40847,59 доларів США; номінальна процентна ставка 18,50%; цільове використання кредиту придбання транспортного засобу згідно договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та МПП ВКФ «Гелікон» № 08-254 від 04.04.2008, колір чорний, № кузову НОМЕР_1 , тип легковий універсал-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане Львів в-л екз. роботи ДАІ 05.08.2008)

07.10.2011 р. постійно діючий третейський суд при асоціаціїї українських банків ухвалив рішення по справі №3138/169/11 , яким задоволив позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» та стягнув з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитом, суму відсотків, пеню та судові витрати.

17.12.2012 р. Новозавдовський районний суд м.Чернігова постановив ухвалу ,якою задовольнив заяву про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду.

22.12.2016 р. рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/7410/15ц відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Альфа Банк`до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави по кредитному договору № від 05.08.2008 р.

Рішенням Шевченківського районного суду від 16.12.2019 р. у справі №466/3438/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк», третя особа Приватний нотаріус Киівського нотаріального округу Чуловський В.А. визнав виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню .

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відтак, звернення АТ «Сенс Банк» суд вважає безпідставними , виходячи із попередніх рішень судів щодо виконання рішення третейського суду.

Окрім цього, згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати

будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин,

за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі

споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі щодо

офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено своїх вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені позовних вимог, понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити;

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Суддя Г. Б. Білінська