ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/994/24 Номер провадження 22-ц/814/3053/24Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ»

на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року, постановлену суддею Цімбота Л.Г.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» до Фермерського господарства «Еко-Край», ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області Білашенко Вікторія Вікторівна, про визнання недійсними правочинів та визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

24.05.2024 ТОВ Агрофірма «ЧБГ» звернулося в суд із позовом до ФГ «Еко-Край» та ОСОБА_1 , у якому просило визнати недійсними: угоду від 14.04.2017 про дострокове розірвання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладену між ТОВ «Агрофірма «ЧБГ» та ОСОБА_1 , на підставі якої припинено речове право (право користування земельною ділянкою) ТОВ Агрофірма «ЧБГ» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0915; договір від 13.07.2017, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Еко-Край» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0915; а також визнати за ТОВ Агрофірма «ЧБГ» право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб з кадастровим номером :00:004:0915.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 03.06.2024 позовну заяву ТОВ Агрофірма «ЧБГ» до ФГ «Еко-Край», ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів та визнання права власності на земельну ділянку - залишено без руху, а ухвалою цього ж суду від 24.06.2024 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При постановленні ухвали районний суд керувався положеннями ч.3 ст.185 ЦПК України та виходив із того, що позивачем не усунуто належним чином недоліки, указані в ухвалі суду від 03.06.2024 про залишення позовної заяви без руху.

ТОВ Агрофірма «ЧБГ» не погодилося із ухвалою та подало на неї апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводить, що спір виник внаслідок виникнення цивільно-правових обов`язків щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди та визнання права користування (суборенди). Одним із відповідачів є фізична особа, отже справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали не можливо встановити, які саме недоліки позовної заяви не були усунутими, тоді як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не може вдаватися до оцінки обставин та доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.08.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 28.08.2024.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» засобами поштового зв`язку направило в суд позов із заявленими вимогами до Фермерського господарства «Еко-Край», ОСОБА_1 , третя особа: державний реєстратор виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області Білашенко Вікторія Вікторівна, про визнання недійсними правочинів та визнання права власності на земельну ділянку./а.с.1-10/

28.05.2024 працівниками Лохвицького районного суду Полтавської області складено Акт №6 про відсутність додатків до позовної заяви: підтвердження повноважень представника позивача./а.с.11/

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 03.06.2024 указану позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності положенням ст.175 ЦПК України, а саме:

- позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, із яких сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., як за одну вимогу немайнового характеру;

- до позовної заяви не надано підтвердження повноважень представника позивача;

- п.п.4, 5 ч.3ст.175 ЦПК України; із поданої ТОВ Агрофірма «ЧБГ» позовної заяви, відповідачем 1 зазначено ФГ «Еко-Край», спір фактично виник у тому числі і між двома суб`єктами господарювання (юридичними особами), а тому у відповідності до статті 20 ГПК України, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Крім того, в позові зазначено (абз.6 арк.2 позову) зазначено «У 2023 році під час збирання урожаю на зазначених земельних ділянках між позивачем та відповідачем 1, виник конфлікт щодо визначення належного користувача земельних ділянок»./а.с.14/

03.06.2024 22:46:09 копія ухвали в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету ТОВ Агрофірма «ЧБГ»./а.с.15/

11.06.2024 директором ТОВ Агрофірма «ЧБГ» Олександром Кузь подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, а саме: надано квитанцію про сплату судового збору та документи, що підтверджують повноваження представника позивача./а.с.17-19/

Повертаючи позовну заяву позивачу оскаржуваною ухвалою, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки позовної заяви позивачем у повному обсязі не усунуто, а лише долучено квитанцію про сплату судового збору, тоді як вимоги п.п.4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, про що було зазначено в ухвалі суду від 03.06.2024, не виконані взагалі. Відтак, суд визнав наявними підстави для застосування положень статті 185 ЦПК України.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджуються, оскільки вони прийняті з порушенням норм процесуального права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 175 ЦПК України встановлює вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. Зокрема, пунктами 3, 5, 8 частини 3 указаної норми встановлено вимоги щодо зазначення в позові:ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частинами 1-3 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 та 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Положення наведеної норми процесуального закону щодо повернення заяви застосовуються у тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

Як убачається із матеріалів справи, позивач, отримавши копію відповідної ухвали суду, не ухилився від виконання вимог, зазначених в ній, та в межах встановленого судом строку надав суду клопотання із доказами їх усунення.

Натомість районний суд вдався до надмірного формалізму, поверхово оцінивши обставини, викладені в такій заяві, без урахування положень статей 13, 175 ЦПК України, якими визначено, що позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

При цьому апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що зі змісту ухвали про залишення позовної заяви без руху не зрозуміло, у чому саме полягає невідповідність заяви вимогам п.п.4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України. Зокрема, в контексті подальший висновків суду, що така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що є підставою відмовою у відкритті провадження у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, а не її повернення в порядку частини 3 статті 185 цього Кодексу.

Разом із цим, за висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року).Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧБГ» - задовольнити.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.09.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак