УХВАЛА

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 683/2643/13-ц

провадження № 61-5795св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Лабчук Роман Михайлович, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Ухвалою Староконстянтинівського районого суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року, заяву ТОВ «Дебт Форс» задоволено. Замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанні виконавчого листа № 683/2643/13-ц, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, на яку ТОВ «Дебт Форс» було подано відзив.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Староконстянтинівського районого суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 березня 2024 року - без змін.

У липні 2024 року від ТОВ «Дебт Форс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Дебт Форс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн, які останній поніс у зв`язку із розглядом цієї справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Процесуальний кодекс побудовано за принципом універсальності процесуальних норм, відповідно подання доказів у підтвердження понесення сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії касаційного перегляду справи, (якщо сторона бажає отримати за результатами розгляду справи у суді касаційної інстанції відшкодування таких витрат) повинно відбуватися з урахуванням положень частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Встановлено, що 24 травня 2024 року відповідачу ТОВ «Дебт Форс» була направлена ухвала Верховного Суду від 21 травня 2024 року про відкриття касаційного провадження разом із копіями касаційної скарги. У зазначеній ухвалі учасникам справи роз`яснено право на подання відзиву на касаційні скарги у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Згідно із повідомленням про доставлення електронного листа (а. с. 94, т. 2) вказані документи отримані відповідачем ТОВ «Дебт Форс» 28 травня 2024 року. Проте в установлений ухвалою суду строк відповідач не подав відзив на касаційну скаргу та не заявляв про відшкодування витрат на правову допомогу.

Встановлено, що ТОВ «Дебт Форс» заявляло про необхідність розподілу витрат на професійну правничу допомогу у відзиві на касаційну скаргу, поданому до Верховного Суду після розгляду судом справи по суті - 26 червня 2024 року.

З огляду на зазначене колегія суддів не бере до уваги аргументи відповідача ТОВ «Дебт Форс» про те, що він заявив про відшкодування витрат на правничу допомогу та подав відповідні докази цих витрат вчасно, до ухвалення судовго рішення по суті, оскільки відзив на касаційну скаргу разом із доказами понесення судових витрат надійшли до суду 26 червня 2024 року, тобто після ухвалення судового рішення Верховним Судом.

Таким чином, встановлено, що відповідач ТОВ «Дебт Форс» заявив про відшкодування витрат на правничу допомогу та подав відповідні докази цих витрат після ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення по суті спору.

Оскільки із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції та доданими до неї доказами їх понесення відповідач звернувся 26 червня 2024 рок, тобто з пропуском встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку для подання відповідних доказів, тому така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про ухвалення додаткового судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара