Справа № 509/7325/23
15 квітня 2024 року Овідіопольськийрайонний суд Одеськоїобласті в складі:
головуючого - судді Кочко В.К.,
з участю секретаря Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
06.12.2023 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у сумі 25308267,46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.09.2021 між ОСОБА_3 (далі Позикодавець 1) від імені якої діяла ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (далі Позикодавець 2, Позивач) та ОСОБА_2 (далі Позичальник, Відповідач) від імені якої діяв ОСОБА_5 на підставі довіреності від 28.09.2021 за реєстровим № 773 було укладено Договір позики (далі Договір).
29.09.2021 між Позикодавцем 1, Позикодавцем 2 та Позичальником було укладено Договір іпотеки, предметом якого є забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає із Договору позики від 29.09.2021.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникам грошові кошти, а Позичальники приймають у власність грошові кошти у розмірі 4 956 900 (чотири мільйони дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, що еквівалентно 186 000 (сто вісімдесят шість тисяч) доларів США 00 центів (згідно курсу НБУ станом на момент підписання договору) (надалі «Сума позики»), та зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (Суму позики) в строк до 29.09.2022 включно.
Розділом 2 Договір передбачено строк повернення позики. Так, відповідно до п. 2.1. Договору, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики у повному розмірі в строк до 29.09.2022 включно. При цьому, п. 2.2. Договору встановлено, що Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю Суму позики вказаних в п. 1.1. цього Договору (грошові кошти) наступним чином та за таким графіком:
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.10.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.11.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.12.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.01.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 28.02.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.03.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.04.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.05.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.06.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.07.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.08.2022 року;
- 4 077 450,00 (чотири мільйона сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 153 000,00 доларів США (сто п`ятдесят три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.09.2022 року.
Факт надання Суми позики засвідчується розпискою, яку Позичальник надає Позикодавцям у момент отримання Суми позики. Факт повернення Суми позики або її частини засвідчується розпискою Позикодавця.
Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики в повному розмірі, еквівалентному Сумі позики, вираженій у доларах США, в строк та в розмірі, встановлені у п.1.1. п. 2.1. п.2.2. цього Договору.
Пунктом 3.4. Договору було встановлено, що повернення здійснюється готівковими коштами.
Позикодавець 1 передав, а Позичальник отримав грошові кошти у сумі 1 632 300 (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі триста) грн. 00 коп., що еквівалентно 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США., що підтверджується власноручною Розпискою Позичальника від 29.09.2021.
Позикодавець 2 (Позивач по справі) передав, а Позичальник отримав грошові кошти у сумі 1 632 300 (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі триста) грн. 00 коп., що еквівалентно 124 000 (сто двадцять чотири тисячі) доларів США., що підтверджується власноручною Розпискою Позичальника від 29.09.2021.
Таким чином, Позикодавець 1 та Позикодавець 2 виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі.
Проте, Позичальник Суму позики у строк встановлений умовами Договору, а саме до 29.09.2022 у повному об`ємі не повернув.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Дашковська Д.І. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином.
Відповідач правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Дослідивши надані Позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх частковому задоволенні, виходячи з наступного.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, дійсно у відповідача є невиконане зобов`язання, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення взятих на себе зобов`язань, вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України.
Судом встановлено, що 29.09.2021 між ОСОБА_3 (далі Позикодавець 1) від імені якої діяла ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (далі Позикодавець 2, Позивач) та ОСОБА_2 (далі Позичальник, Відповідач) від імені якої діяв ОСОБА_5 на підставі довіреності від 28.09.2021 за реєстровим № 773 було укладено Договір позики (далі Договір).
29.09.2021 між Позикодавцем 1, Позикодавцем 2 та Позичальником було укладено Договір іпотеки, предметом якого є забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає із Договору позики від 29.09.2021.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникам грошові кошти, а Позичальники приймають у власність грошові кошти у розмірі 4 956 900 (чотири мільйони дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, що еквівалентно 186 000 (сто вісімдесят шість тисяч) доларів США 00 центів (згідно курсу НБУ станом на момент підписання договору) (надалі «Сума позики»), та зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (Суму позики) в строк до 29.09.2022 включно.
Розділом 2 Договір передбачено строк повернення позики.
Так, відповідно до п. 2.1. Договору, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики у повному розмірі в строк до 29.09.2022 включно.
При цьому, п. 2.2. Договору встановлено, що Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю Суму позики вказаних в п. 1.1. цього Договору (грошові кошти) наступним чином та за таким графіком:
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.10.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.11.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.12.2021 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.01.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 28.02.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.03.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.04.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.05.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.06.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.07.2022 року;
- 79 950,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.08.2022 року;
- 4 077 450,00 (чотири мільйона сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок), що є еквівалентом 153 000,00 доларів США (сто п`ятдесят три тисячі доларів США 00 центів), згідно курсу за домовленістю Сторін на момент здійснення оплати у строк до 29.09.2022 року.
Пунктом 3.1. розділу 3 «Порядок надання та повернення позики» Договору встановлено, що Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику Суму позики, вказану в пункті 1.1. цього Договору у повному обсязі до підписання цього Договору.
За змісту пунктів 3.2. та 3.3. Договору: Факт надання Суми позики засвідчується розпискою, яку Позичальник надає Позикодавцям у момент отримання Суми позики. Факт повернення Суми позики або її частини засвідчується розпискою Позикодавця. Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики в повному розмірі, еквівалентному Сумі позики, вираженій у доларах США, в строк та в розмірі, встановлені у п.1.1. п. 2.1. п.2.2. цього Договору.
Пунктом 3.4. Договору було встановлено, що повернення здійснюється готівковими коштами.
Позикодавець 1 передав, а Позичальник отримав грошові кошти у сумі 1 632 300 (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі триста) грн. 00 коп., що еквівалентно 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США., що підтверджується власноручною Розпискою Позичальника від 29.09.2021. Позикодавець 2 (Позивач по справі) передав, а Позичальник отримав грошові кошти у сумі 1 632 300 (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі триста) грн. 00 коп., що еквівалентно 124 000 (сто двадцять чотири тисячі) доларів США., що підтверджується власноручною Розпискою Позичальника від 29.09.2021.
Таким чином, Позикодавець 1 та Позикодавець 2 виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі.
Проте, Позичальник Суму позики у строк встановлений умовами Договору, а саме до 29.09.2022 у повному об`ємі не повернув.
Враховуючи, що Позикодавець 1 передав грошові кошти у сумі: 62 000 доларів США, а Позикодавець 2 передав грошові кошти у сумі: 124 000 доларів США, враховуючи графік сплати Суми позики, який встановлений п. 2.2. Договору, Позичальник мав сплачувати Суму позики у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу національної валюти до долару США Суму позики у співвідношенні та за графіком.
Грошовою одиницею України є гривня (частина перша статті 99 Конституції України). Але Основний Закон не встановлює заборони використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Тобто гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на території України за номінальною вартістю (частина перша статті 192 ЦК України), тоді як обіг іноземної валюти регламентований законами України.
Приписи чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, у якому має бути виражене та виконане зобов`язання (частина перша статті 192, частина перша статті 524, частина перша статті 533 ЦК України), проте не забороняють вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на перерахунок грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України щодо іноземної валюти.
Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частина друга статі 524 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина друга статті 533 ЦК України).
Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань, зокрема позики, виражених через іноземну валюту, не суперечить законодавству України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (частина перша статті 1046, частина перша статті 1049 ЦК України).
Відповідно до п. 3.3. Договору, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики в повному розмірі еквівалентному Сумі позики, вираженій у доларах США, в строк та в розмірі, встановлені у п. 1.1. п. 2.1. п. 2.2. цього Договору.
Позикодавець 1, Позикодавець 2 та Позичальник домовились, що оплата за Договором позики за встановленим графіком буде здійснюватися у національній валюті із прив`язкою до курсу США, що встановлений НБУ на момент оплати чергового платежу (п.1.1., п. 2.2. Договору позики).
Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В статті 509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 Цивільного кодексу України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у бу дь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 321 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 192 Цивільного кодексу України визначено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно вимог ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
У частині другій статті 625 Цивільного кодексу України прямо зазначено, що інфляційні втрати та 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Відповідач по справі не повертав суму позики Позикодавцю 2.
Залишок основної Суми боргу Позичальника перед Позикодавцем 2 складає: 124 000 (сто двадцять чотири тисячі) доларів США.
В силу положень умов п. 1.1. та п. 2.1., враховуючи офіційний курс НБУ щодо долару США станом на 05.10.2023, який становить 36,6023 грн. за 1 долар США, розмір заборгованості Позичальника перед Позикодавцем 1 у гривневому еквіваленті складає: 124 000 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 4 509 185 (чотири мільйони п`ятсот дев`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до п. 5.3. Договору, разі порушення Позичальником строків повернення Суми позики встановлених у п. 2.1. п. 2.2. цього Договору, Позичальник сплачує на користь Позикодавців пеню у розмірі 1 (одного) % від суми простроченого та належного до сплати чергового платежу за кожен день прострочення.
Стягнення пені не позбавляє Позикодавців права на звернення стягнення на предмет іпотеки та/або звернення до суду чи іншого захисту свого порушеного права.
Формула розрахунку пені:
Пеня = С х РП х Д : 100, де
С сума заборгованості за період
РП розмір пені, що складає 1% від суми заборгованості
Д кількість днів прострочення.
Розмір пені у гривневому еквіваленті складає: 567 300 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 20 629 524 (двадцять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн., 12 коп.
Відповідач по справі не виконав взяті на себе зобов`язання в частині повернення суми позики у строк до 29.09.2022, що встановлений Договором позики.
Розрахунок 3 % річних здійснюється по формулі:
Сума відсотків річних = С х 3 х Д : 365 : 100, де:
С сума заборгованості
Д кількість днів прострочення.
1. Період прострочення: 30.10.2021-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 760 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 124,93 доларів США;
2. Період прострочення: 30.11.2021-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 729 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 119,83 доларів США;
3. Період прострочення: 30.12.2021-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 699 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 114,90 доларів США;
4. Період прострочення: 30.01.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 668 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 109,81 доларів США;
5. Період прострочення: 28.02.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 639 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 105,04 доларів США;
6. Період прострочення: 30.03.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 609 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 100,11 доларів США;
7. Період прострочення: 30.04.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 578 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 95,01 доларів США;
8. Період прострочення: 30.05.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 548 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 90,08 доларів США;
9. Період прострочення: 30.06.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 517 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 84,99 доларів США;
10. Період прострочення: 30.07.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 487 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 80,05 доларів США;
11. Період прострочення: 30.08.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 456 Сума боргу: 2000 Відсотків річних: 74,96 доларів США;
12. Період прострочення: 30.09.2022-29.11.2023 Кількість днів прострочення: 425 Сума боргу: 102000 Відсотків річних: 3 563,01 доларів США;
4 662,74 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 169 557 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 74 коп. 3% річних.
Загальна сума заборгованості складає:
124 000 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 4 509 185 (чотири мільйони п`ятсот дев`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 60 коп. основної заборгованості;
567 300 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 20 629 524 (двадцять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн., 12 коп. пені;
4 662,74 доларів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 169 557 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 74 коп. 3% річних.
Всього: 695 962 (шістсот дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят два) долари США, 74 центів США 36,3644 (курс НБУ станом на 29.11.2023) = 25 308 267 (двадцять п`ять мільйонів триста вісім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 46 коп.
Наданий Позивачем розрахунок заборгованості Відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.
Виходячи з положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч.1,2 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
За змістом ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини Відповідачем не надано, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Згідно додаткової постанови Верховного суду від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.
На підтвердження витрат на правничу допомогу надано: Договір про надання правової допомоги від 29.11.2023 р., витрати на правничу допомогу склали 467874,33 грн.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Тому суд, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача до 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Керуючись ст. ст. 11, 15-16, 526, 530, 533, 536,612, 625, 640, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 19, 76 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 29.09.2021 у розмірі: 25 308 267 (двадцять п`ять мільйонів триста вісім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 46 коп., з яких: 4 509 185 (чотири мільйони п`ятсот дев`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 60 коп. основної заборгованості; 20 629 524 (двадцять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн., 12 коп. пені; 169 557 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 74 коп. 3% річних.
В іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Кочко В.К.