Провадження № 2/463/723/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Онишкевича О.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові об`єднану в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідачки, просить визначити місце проживання ОСОБА_5 з батьком - ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що від шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року.

Зареєстроване місце проживання дітей: АДРЕСА_1 , проте відповідно до Довідки від 31.10.2022 року №1309- донька ОСОБА_8 взята на облік як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , аналогічно і син.

Представник позивача стверджує, що на даний момент існує необхідність у визначенні місця проживання ОСОБА_5 з батьком за місцем його проживання, тобто у Чеській Республіці, адже 23 серпня 2023 року донька покинула помешкання матері через моральну та психічну неможливість подальшого перебування з останньою. В подальшому матір позивача- ОСОБА_9 , отримавши від відповідачки письмову заяву-згоду на виїзд дитини за кордон, що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Львівського МНО Андрійчак О.О., привезла ОСОБА_10 до позивача.

Неможливість подальшого проживання доньки з відповідачкою представник позивача аргументує постійними сварками таких, внаслідок яких моральний стан ОСОБА_5 є дуже пригніченим. Більше того, співмешканець ОСОБА_4 , за ствердженням позивача, нерідко перебуває у нетверезому стані, що є підставою для останнього переживати за безпеку доньки.

Позивач вважає, що в змозі забезпечити доньці не лише душевне благополуччя, а й достатній рівень життя, при цьому не намагаючись чинити будь-яких перешкод у спілкуванні з матір`ю. Тому, керуючись ст.161 Сімейного кодексу України, вирішив звернутись з відповідним позовом до суду.

Ухвалою від 29 січня 2024 року прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Також, у провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Позивач мотивує подану позовну заяву тим, що Томаківським районним судом Дніпропетровської області 26.11.2019 року ухвалене рішення, згідно з яким з ОСОБА_3 вирішено стягувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх доньки і сина у розмірі 1/3 від заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Вважає, що у зв`язку із зміною місця проживання доньки та враховуючи норму ч.2 ст.181 Сімейного кодексу України, згідно з якою право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї, вважає за доцільне звернутися до суду для припинення стягнення аліментів з себе на користь відповідачки щодо доньки- ОСОБА_5 та стягувати аліменти з ОСОБА_4 на користь позивача у розмірі частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

18 березня, 29 травня 2024 року від представника позивача адвоката Кірсанової А.В. надходили заяви про проведення засідання без участі позивача та його представниці, більше того, зазначено, що заявлений позов підтримують та просять задоволити. Всі обставини, викладені у такому, відповідають дійсності. Окрім цього, у письмових поясненнях представниця позивача зазначила, що перебування дитини з батьком відповідає волі ОСОБА_5 , адже у останніх діалогах з відповідачкою дитина це зазначила.

У додаткових поясненнях адвоката Кірсанової А.В., скерованих на адресу суду 08 липня 2024 року зазначено про те, що відповідачка у зв`язку із вагітністю не зможе належним чином забезпечувати свою доньку, на відміну від батька, котрий має для цього всі можливості. Додатково зазначає, що при спілкуванні ОСОБА_11 з представником служби у справах дітей, дитина знову висловила своє бажання проживати разом з батьком.

28 травня 2024 року від відповідачки надійшло клопотання про необхідність допуску ОСОБА_5 до судового засідання у режимі ВКЗ у зв`язку із потребою у реалізації наданого ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України права висловити думку щодо свого місця проживання. Під час судового засідання додатково пояснила, що донька у телефонному режимі повідомила, що бажає проживати разом з нею, а позивач різними способами намагається цьому перешкодити. Проти задоволення позову заперечує, вважає за необхідне вислухати думку доньки.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги за об`єднаними позовами заперечила. Пояснила, що дійсно погодилась, щоб донька відвідала батька у Чехії, однак мова не йшла про зміну її місця проживання. Регулярно спілкується з донькою та вважає, що така бажає повернутись в України, однак батько перешкоджає у цьому. Також зі слів доньки їй відомо, що позивач не дасть їй можливості вийти зв`язок з судом в режимі відео-конференції та повідомити свою думку з приводу бажаного місця проживання. Просить врахувати, що позивач не може забезпечити доньці належні умови проживання, оскільки на території Чехії має можливість користуватися виключно кімнатою в гуртожитку, в якій також проживає співмешканка позивача. Просить відмовити у задоволені позовів.

Представник органу опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Андрес Л.П. проти задоволення позову заперечила. Скерований Висновок Органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_3 підтримує та просить при ухваленні рішення забезпечити реалізацію якнайкращих інтересів насамперед дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Із змісту вимог ч. ст. 161 СК України випливає, що спір між батьками, які проживають окремо щодо місця проживання дитини, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, якщо дитина не досягла чотирнадцяти років (малолітня дитина)

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року такий було розірвано.

Під час проживання у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зареєстроване місце проживання дітей : АДРЕСА_1 , проте відповідно до Довідки від 31.10.2022 року №1309- донька ОСОБА_8 взята на облік як ВПО за адресою: АДРЕСА_2

Як вбачається із матеріалів справи, 23 серпня 2023 року матір позивача- ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 поїхали у м.Дніпро до матері позивача, це підтверджується засвідченими копіями квитків(а.с. 6, 7). В подальшому, отримавши письмову заяву-згоду ОСОБА_6 на виїзд доньки за кордон до батька у Чеську Республіку, що нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Львівського МНО Андрійчак О.О., дитина прибула до позивача.(а.с. 17).

Згідно із довідкою про місце проживання дитини у Чеській Республіці, ОСОБА_12 проживає за адресою : АДРЕСА_3 . Аналогічна адреса місця проживання і у позивача(а.с. 81, 82).

Отже з наведеного вбачається, що батьки ОСОБА_5 проживають окремо, на час розгляду справи дитина досягла чотирнадцяти років, в зв`язку з чим в силу вимог ст. 160, 161 СК України вправі самостійно визначати місце свого проживання.

Судом було задоволене клопотання відповідачки про участь ОСОБА_5 у судовому засіданні у режимі ВКЗ з власних засобів, проте на заздалегідь погоджені дати, позивач двічі у телефонному режимі повідомив про неможливість забезпечення участі доньки у судовому засіданні.

Згідно Висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.07.2024 року №260001 за вих.-97706 Комісія з питань захисту прав дитини при Личаківській адміністрації Львівської міської ради дійшла до переконливого висновку про недоцільність визначення місця проживання дитини з позивачем, аргументуючи це тим, що на час розгляду справи у суді ОСОБА_13 виповнилось 14 років і згідно із положеннями Сімейного та Цивільного кодексів, така вправі вирішувати самостійно з ким із батьків їй проживати.

На підставі досліджених доказів й у співставленні їх із наведеними вище нормами, суд дійшов висновку, що відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання доньки з батьком.

Щодо позовної вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Судом встановлено, що Томаківським районним судом Дніпропетровської області 26.11.2019 року ухвалене рішення, згідно з яким з ОСОБА_3 вирішено стягувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх доньки і сина у розмірі 1/3 від заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Стаття 273 Сімейного кодексу України передбачає: якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Більше того, у ч.4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України зазначено: якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїй Постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зазначив, що тимчасове перебування дитини з одним із батьків не є визначенням їхнього постійного місця проживання саме з ним та не може бути підставою для припинення стягнення аліментів, які були присуджені рішенням суду на користь одного з батьків, з ким дитина тимчасово не проживає.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що вважає проживання доньки із позивачем тимчасовим, оскільки вживає заходів для повернення ОСОБА_5 , при цьому позивачем чиняться перешкоди. Більше того, зазначила, що згоду на виїзд доньки надавала лише на рік, а саме: з 25 серпня 2023 року по 24 серпня 2024 року. Ствердженням цього є заява-згода на виїзд дитини за кордон, що міститься у матеріалах справи(а.с. 17).

Враховуючи наведене вище, а також те, що позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати аліментів, а наявні в матеріалах справи документи та встановлені в ході розгляду справи обставини, про таке не свідчать, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею - 16 вересня 2024 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження)

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

Третя особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м.Львів, вул.К.Левицького, 67.

Суддя Г.Б. Жовнір