Справа № 524/7497/21
Провадження №2/524/108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання - Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 2006 по 2013 рік вона підтримувала з ОСОБА_4 близькі відносини, притаманні чоловікові та дружині, але у зареєстрованому шлюбі не перебували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку, яку зареєструвала як ОСОБА_5 батьком якої зазначений ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_4 зустрів її з дитиною з пологового будинку, він та його батьки були присутні на святкуванні річниці доньки, однак, ОСОБА_4 відмовився подати до органу РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства.

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 СК України з її слів.

Зазначає, що ОСОБА_7 є спільною донькою сторін, на цей час вона проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, має вади у здоров`ї, а тому вважала, що з відповідача повинні бути стягнуті аліменти на їх спільну доньку в розмірі частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

З метою захисту прав та інтересів дитини, встановлення правової визначеності у їх родинних стосунках, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року призначено по справі судову молекулярну - генетичну експертизу.

Ухвалою суду від 01.02.2024 направлено справу для проведення по справі судової молекулярно - генетичної експертизу.

Ухвалою суду від 27.05.2024 призначено по справі судову молекулярну - генетичну експертизу.

Ухвалою суду від 27.08.2024 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Хромих Е.В. позов підтримують, просять задовольнити з підстав, що зазначені. Адвокат звертав увагу щодо ухилення ОСОБА_4 , від проведення судової експертизи та суперечливої поведінки відповідача в ході судового розгляду

Представник відповідача ОСОБА_4 . - адвокат Груба А.С. просить відмовити у задоволенні позову за недоведеності.

Представники третіх осіб просять розглянути справу за х відсутності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 свідчила , що на долучених фото зображені ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх донька ОСОБА_7 в певні значні періоди у житті дитини: коли батько Шапочка Я забирав дитину з пологового будинку та був пристній на святкуванні річниці.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідчення свідка,дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, які про свою участь в судовому засіданні не заявили, суд вважає за можливе ухвалити рішення за обсягом наявних у справі доказів із задоволенням заявлених вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину, яку зареєструвала як ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 жовтня 2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області батьком дитини зазначений ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_4 , між ними склались близькі стосунки, а з 2006 року вони почали мешкати разом. Про вказані обставини ОСОБА_1 зазначила в обґрунтування пред`явлених вимог.

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що саме ОСОБА_9 є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_10 .

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України, адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених українським законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч.2 ст.125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду.

Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей).

Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Призначена судова експертиза не проведена через відсутність біологічного матеріалу відповідача, який не з`явився для відбору порівняльних зразків.

На переконання суду, до відповідача необхідно застосувати спеціальну процесуальну санкцію як для особи, яка ухилилась від участі у експертизі.

Відповідач ОСОБА_4 достовірно знав про наявність в суді справи щодо визнання його батьківства та призначення судової медико-генетичної експертизи, однак ухилився від явки для проведення експертизи і суду не надав жодних доказів неявки з поважних причин для проведення експертизи.

Неявка відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї.

ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_5 , довела той факт, що перебувала в близьких стосунках з ОСОБА_4 ., який фактично є біологічним батьком народженої нею дитини.

Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року).

За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

З п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5 та внести відповідні зміни до актового запису № 1206 від 24.10.2013 року здійсненого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказати в графі батько « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України».

Щодо вимог про стягнення аліментів наявні підстави для задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 182 СК, враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків;

відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн.

У відзиві відповідач вказував, що на його утриманні перебувають діти на утримання яких він сплачує аліменти за судовим рішенням по 1/4 частки зі всіх видів доходів на кожну дитини, та просив визначити розмір утримання на ОСОБА_5 у розмірі 1/10 частки зі всіх видів доходу.

Разом з тим, ОСОБА_11 , є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина проживає разом з матір`ю, на кожного із батьків покладено однаковий обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки .

Визнаючи розмір аліментних зобов`язань, суд зважає на матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, запропонований нею розмір аліментів та приписи ст. 182 Сімейного кодексу України, а також те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, донька сторін у зазначеному віці потребує значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, суд, керуючись інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення та враховуючи те, що обоє з батьків повинні приймати участь у її вихованні та утриманні суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 260 -265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 1206 від 24.10.2013 року здійсненого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказати в графі батько « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 11 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: . АДРЕСА_2 .

Суддя Олена Предоляк