Провадження №: 2/336/1775/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» 25 березня 2024 року звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

В заяві вказує, що між сторонами був укладений договір № 8 від 18.12.2019 року, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту (який може змінюватись банком) та в подальшому був змінений до 50 000 грн. Відповідач користувався кредитною карткою до 20.08.2022 року і здійснював платежі.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 01.02.2024 року у нього виникла заборгованість в сумі 93 670 грн. 56 коп., яка складається з таких додатків: 49 249 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом; 44 420 грн. 90 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Крім зазначеної суми позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу від 25.03.2024 року справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В.

На підставі ухвали судді від 26.03.2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі ухвали суду від 16.04.2024 року, клопотання відповідача задоволено, здійснено перехід розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою звернулась до суду представник відповідача.

За вказаних обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України провів судовий розгляд у відсутність учасників справи, на підставі наданих ними фактичних даних.

З відзиву на позов випливає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнає частково з огляду на такі обставини.

На підтвердження укладання договору між сторонами позивачем надана заява-анкета № 8 від 18.12.2019 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредитування, що не підтверджує досягнення сторонами згоди щодо умов кредитування, оскільки в паспорті кредитування не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту. Умови надання кредитних коштів зазначених в заяві від 18.12.2019 року не змінювались, а тому є чинними на день звернення до суду з позовом, означеною заявою встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. та визначені відсотки за його користування у розмірі 47,88% на рік. Розрахунок розміру відсотків позивачем здійснено за період з 30.07.2020 року по 30.11.2023 року у розмірі 44 420 грн. 90 коп. з урахуванням ліміту, який був збільшений фінансовою установою в односторонньому порядку до 50 000 грн. Вважає, що розрахунок відсотків за вказаний період необхідно здійснювати виходячи з початкового кредитного ліміту 3000 грн. (3000 грн. *47,88%*1219 днів/360 днів), що дорівнює 4863,81 грн. і це є максимальним розміром відсотків, яку позивач вправі нарахувати за цей період. Крім того, позивачем у своєму розрахунку зазначено, що відповідачем за розрахунковий період сплачено 10 883 грн. 77 коп., тож переплата за відсотками становить 6019 грн. 96 коп. (10883 грн. 96 коп. 4863 грн. 81 коп)., яку просить зарахувати у тіло кредиту і стягнути суму заборгованості у розмірі 43 229 грн. 70 коп. ( 49 249 грн. 66 коп. 6019 грн.96 коп.).

У зв`язку з викладеним позивач просить про часткове задоволення заявлених вимог з урахуванням доводів та розрахунків, наведених у відзиві.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить підстав для часткового задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

Суду надано інформацію про те, що відповідач ОСОБА_1 18 грудня 2019 року звернувся до позивача з заявою про надання банківських послуг та 18 грудня 2019 року на його відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) з встановленням кредитного ліміту в сумі 3000 грн. з виплатою процентів в розмірі 47,88% на рік (а.с. 19).

Саме з поданням цієї заяви позивач пов`язує укладення сторонами договору кредитування.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Так як договір між сторонами за своїм змістом є договором приєднання, тобто публічним договором, на нього розповсюджуються правила, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві позичальника від 18 грудня 2019 року зазначена процентна ставка 47,88% річних.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на анкету-заяву та «Умови публічної пропозиції», які становлять укладений сторонами договір і розміщені на банківському сайті, що є доступним для загального користування.

Між тим ««Умови публічної пропозиції»» є невід`ємною складовою договору приєднання, про волевиявлення на прийняття яких стороною свідчить його підпис, оскільки означений договір потребує додержання письмової форми.

Означені умовиводи суду підкріплює та обставина, що ««Умови публічної пропозиції»» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом неодноразово змінювалися фінансовою установою.

Як зазначено в ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Умови на яких видані кредитні кошти і зазначені в заяві № 8 від 18.12.2019 року не змінювались, а тому вимоги відповідача щодо розрахунку відсотків за період 30.07.2020 року по 30.11.2023 року період необхідно здійснювати виходячи з початкового кредитного ліміту 3000 грн. (3000 грн. *47,88%*1219 днів/360 днів), є обргунтованими, сума відсотків за цей період становить 4863 грн. 81 коп.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем за розрахунковий період сплачено 10 883 грн. 77 коп., тож переплата за відсотками становить 6019 грн. 96 коп. (10883 грн. 96 коп. 4863 грн. 81 коп).

Тому суд приходить до висновку, що заборгованість за відсотками у відповідача перед банківською установою відсутня.

Також, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача кредитні кошти без урахування переплати за нараховані відсотки у розмірі 6019 грн. 96 коп., які відповідно до розрахунку заборгованості обчислюються сумою в 49 249 грн. 66 коп. і не заперечуються відповідачем, тому розмір заборгованості за тілом кредиту який підлягає стягненню на користь позивача становить 43 229 грн. 70 коп. ( 49 249 грн. 66 коп. 6019 грн.96 коп.).

Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь позивача в частині задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 1054, 526, 611, 651 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 56, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , м. Київ, вул. Андріївська, 4, до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 8 від 18.12.2019 року у розмірі 43 229 грн. 70 коп., а також в рахунок відшкодування витрат сплаченого судового збору 1119,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива