Справа №183/6791/23
Провадження №2/173/428/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Салтиковій С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Лазуренко Ілхаме Фіруддінівна до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

07.02..2024 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в порядку підсудності надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Лазуренко І.Ф., до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

08.02.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 28.03.2024 року .

28.03.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 10.06.2024 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи

10.06.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 10.06.2024 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк , дляя подання заяви до нотаріальних органів для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю в два місяці з ч асу набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з гоподарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за заповітом, посвідченим секретарем Верхівцевської міської ради народних депутатів від 26.11.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 509, спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , є вона та відповідач ОСОБА_2 ,. в рівних частинах.

ОСОБА_2 , відмовилась від спадкування після смерті ОСОБА_3

24.05.2023 року вона звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але постановою нотаріуса від 24.05.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті с удової влади . Відзив на позовну заяву не надала.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно поданого відзиву проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла батько позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копіями свідоцтв про народження і про укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за заповітом, посвідченим секретарем Верхівцевської міської ради народних депутатів від 26.11.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 509, спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , є позивачка, ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 ,. в рівних частинах, що підтверджується копією заповіту.

24.05.2023 року позивачка звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але постановою нотаріуса від 24.05.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса .

Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона пропустили строк на подання заяви про прийняття спадщини, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 161 від 28.02.2022 року перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Від дня смерті спадкодавця строк збільшили з 6 до 10 місяців. Крім того в зв`язку із вторгненням на територію України російської федерації вона разом з неповнолітніми онуками виїхала до Чехії та була впевнена в тому що строк не пропустить. Про те що зупинення перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці їй було невідомо.

З наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду з поважних причин, оскільки перебувала за кордом.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, № 103/2023, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ., із заявою про прийняття спадщини 24.05.2023 року зверталася ОСОБА_1 . Інший спадкоємець ОСОБА_2 23.05.2023 року подала заяву згідно якої відмовилася від спадщини, що залишилась після померлої матері, ОСОБА_3 та за поновленням своїх прав на спадщину звертатись не буде.

Крім того, з часу закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини 02.10.2022 року до часу звернення позивачки із заявою про прийняття спадщини 24.05.2023 року, пройшов незначний проміжок часу.

Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог.

Оцінюючи надані позивачами докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачам тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачами витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача.

На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Лазуренко Ілхаме Фіруддінівна до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3 , тривалістю в два місяці з часу набрання чинності рішенням суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 ,

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений: 10.06.2024 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР : 08.07.2024 року

Дата набрання законної сили: 11.07.2024 року