ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/9860/23
Провадження № 22-ц/821/689/24
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Скіць Станіслав Миколайович

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скіця Станіслава Миколайовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації вартості цієї частки,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації вартості цієї частки.

До початку судового засідання представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Надія» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння права власності на частку та виплату грошової компенсації (справа № 712/10541/22), яка переглядається в касаційному порядку Верховним Судом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації вартості цієї частки, призупинено до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Надія» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння права власності на частку та виплату грошової компенсації (справа № 712/10541/22), яка переглядається в касаційному порядку Верховним Судом.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Скіць Станіслав Миколайович звернувся до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду 1 інстанції і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що у справі №712/10541/22 на яку посилається суд 1 інстанції, набрали законної сили судові рішення, а саме: рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року (у незмінній судом апеляційної інстанції частині) та постанова Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року. Отже, в силу ст. 273 та ст. 384 ЦПК України, вищевказані рішення у справі №712/10541/22 після закінчення апеляційного провадження є такими, що набрали законної сили. Як випливає зі змісту ухвали, єдиною підставою для зупинення провадження у цій справі є те, що Верховний Суд відкрив касаційне провадження на судові рішення у справі №712/10541/22. При цьому, зауважує, що відповідачкою не було надано суду, а судом, відповідно, не було досліджено жодних доказів щодо прийняття судом касаційної інстанції рішення про зупинення дії оскаржуваних рішень чи зупинення їх виконання. Отже, саме по собі відкриття касаційного провадження у справі №712/10541/22 за відсутності рішення суду касаційної інстанції про зупинення дії оскаржуваних рішення чи зупинення їх виконання не може бути підставою для зупинення провадження у цій справі №712/9860/23.

У квітні 2024 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що в разі задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 буде відмовлено в задоволенні позову про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та визнання за ним права власності на частину квартири, фактично оспорюється правовстановлюючий документ на квартиру. Вказує, що якщо не зупинити провадження по даній справі, що позивач стягне з неї грошову компенсацію. Стверджує, що той факт, що суд касаційної інстанції не зупинив виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року не мають ніякого значення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відзиві ОСОБА_2 вказує, що бажає взяти участь в апеляційному розгляді справи та просила викликати її в судове засідання.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про зупинення провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Таким чином, в зв`язку з вищевикладеним, з матеріалів справи та наведених заявником підстав не вбачається необхідності розгляду справу з викликом учасників справи в судове засідання та відсутні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про виклик її в судове засідання.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення 1 інстанції таким вимогам не повністю відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,Приватного підприємства «Надія» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення частки у справі спільної сумісної власності в виплатою грошової компенсації. На даний час справа розглядом не закінчена.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд 1 інстанції виходив з того, що вважає, що рішення у зазначеній справі буде мати значення для даної справи, оскільки в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зупинення провадження у справі до вирішення іншої, виконує профілактичну функцію, оскільки запобігає постановленню суперечливих рішень у різних, але пов`язаних справах, тому клопотання підлягає до задоволення, а провадження у справі до зупинення, до вирішення позовної заяви по суті в суді.

Колегія суддів не повністю погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді у Верховному Суді перебуває справа №712/10541/22 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суд м. Черкаси від 10 травня2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Надія» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про відступлення права вимоги, витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення частки у праві спільної сумісної власності з виплатою грошової компенсації.

Подаючи позовну заяву у справі про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації вартості цієї частки (справа №712/9860/23), позивач посилається на вищевказані рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 та постанову Черкаського апеляційного суду від 11.07.2023 у справі №712/10541/22, якими квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, вбачається взаємопов`язаність справ.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження

№ 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, підставою для зупинення провадження у справі суд першої інстанції вірно вказав те, що вважає, що рішення у зазначеній справі буде мати значення для даної справи, оскільки в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, однак, при цьому суд 1 інстанції помилково послався на п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, який стосується обов`язку суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Разом з тим, помилкове посилання на п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України, при цьому зупинення провадження судом 1 інстанції саме з мотивів взаємопов`язаності справ не впливає на правильність висновку суду 1 інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково, зміну мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення щодо мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скіця Станіслава Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення грошової компенсації вартості цієї частки, змінити в мотивувальній його частині, виклавши її в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 квітня 2024 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко