ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4738/24
провадження № 2/753/4629/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві, в якій просила суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови АА 897159 від 03.06.2003.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо, що постановою АА 897159 від 03.06.2003 ВДВС у Дарницькому районі м. Києва накладено арешт на її квартиру. 17.01.2024 ОСОБА_1 звернулася в Дарницький ВДВС із заявою щодо отримання інформації стосовно накладеного арешту. У відповіді № 11856 від 19.01.2024 їй було повідомлено, що станом на січень 2024 року виконавчі провадження відносно позивачки ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Надати більш детальні інформацію не вбачається можливим, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. Позивач вважає, що наявний арешт майна за відсутності відкритого виконавчого провадження, є безпідставним та незаконним, через що порушується право позивача на вільне володіння та розпорядження квартирою.

Ухвалою від 04.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, однак відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки ЖБК «Ромашка-1» від 16.07.1994 за № 53.

Як стверджує позивач, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що постановою АА 897159 від 03.06.2003 ВДВС у Дарницькому районі м. Києва накладено арешт на вищевказану квартиру.

Разом з тим, позивачем до суду надано лише другу сторінку інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що арешт було накладено Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 11.10.2004.

З відповіді Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 11856 від 19.01.2024 вбачається, що станом на січень 2024 року виконавчі провадження відносно позивачки ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Надати більш детальні інформацію не вбачається можливим, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. Рекомендовано звернутися до суду за вирішенням питання щодо зняття арешту з майна.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майн», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна(див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що: "У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги до Центрального ВДВС у м. Черкаси, який не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. При цьому ні боржник, ні стягувач, в інтересах якого був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв".

У даній справі, предметом спору є вимога ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою АА 897159 від 03.06.2003 ВДВС у Дарницькому районі м. Києва, однак матеріали справи не містять жодних відомостей про те, в інтересах кого був накладений вказаний арешт, при цьому позов пред`явлено лише до державної виконавчої служби.

Крім того, позивачем не надано до суду жодних належних доказів того, що станом на березень 2024 року саме вона являється власником вказаної в позові квартири, оскільки до суду надано лише другу сторінку Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи вищевказані норми права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 9, 11, 12, 13, 76 - 81, 141, 229, 235, 247, 259, 263 - 265, 272, 273, 274 - 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 05.07.2024.