Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3667/23
Провадження № 2/572/199/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/3667/23 за позовом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 55340,00 грн. та судових витрат.

В обґрунтування свого позову позивач та посилається на те, що 15 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 , був укладений договір про надання споживчого кредиту № 3674858, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 20 000 гривень 00 копійок строком на 3 дні (дата повернення кредиту 18.02.2021 року). Оскільки ОСОБА_3 , не виконала свої зобов`язання за умовами договору відбулась автопролонгація кредиту на 90 днів. Також сторони домовились про те, що за користування кредитними коштами нараховується стандартна процентна ставка в розмірі 1,90 % в день в межах строку кредиту, а також у межах нового строку кредиту у разі пролонгації, тобто ще на 90 днів.

13 вересня 2021 року між та ТОВ «Українські фінансові операції» ТОВ «Авентус Україна» був укладений договір факторингу № 13/09/2021, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, а також складено акт прийому-передачі реєстру боржників від 13 вересня 2021 року в тому числі і до ОСОБА_3 . В свою чергу 17 серпня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 17-08/23-Ф, за яким також було відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі і до ОСОБА_3 . Однак відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 3674858 від 15 лютого 2021 року. Так, станом на дату відступлення прав вимоги у відповідача утворився борг в розмірі 55340 гривень 00 копійок, який складається з: боргу по тілу кредиту в розмірі 20 000 гривень 00 копійок; боргу за процентами в розмірі 35340 гривень 00 копійок. Тому ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути з відповідача борг за договором про надання споживчого кредиту № 3674858 від 15 лютого 2021 року в розмірі 55340 гривень 00 копійок. Також позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 , подав заяву до суд про розгляд цивільної справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явилася в судове засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 15 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_3 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 3674858 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 20000 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020, розміщених на їх сайті - https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складав 30 днів, процентна ставка становить 1,90% .

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М948922 15 лютого 2021 року. Також, 15 лютого 2021року відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлена про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2021 року на платіжну карту № НОМЕР_1 перераховано 20000 грн кредитних коштів, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» . Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 20000 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 13/09/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту ТОВ «Українські фінансові операції».

17 серпня 2023 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 17-08/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна».

Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_3 за кредитним договором №3674858.

Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги за кредитним договором № 3674858 від 15.02.2021 року згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 20000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги, первісним Кредитором ТОВ «Авентус Україна» , а в подальшому і ТОВ «Українські фінансові операції» направлені повідомлення на електронну адресу боржника про заміну кредитора у зобов`язанні.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, утворилась заборгованість в розмірі 55340 грн, яка складається з: суми кредиту 20000 грн; суми процентів за користування кредитом 35340 грн

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 19202,98 грн. та 3% річних в сумі 3652,44 грн.

За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Так, згідно з розрахунком наданим позивачем: сума інфляційних втрат за прострочення відповідачем ОСОБА_3 виконання зобов`язань за період з червня 2021 року по червень 2023 року становить 19202,98 грн; сума 3% річних від простроченої суми за період з 13 червня 2021 року по 25 серпня 2022 року становить 3652,44 грн.

Разом з тим, 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р., який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022р., № 259/2022 від 18.04.2022р., № 341/2022 від 17.05.2022р., № 573/2022 від 12.08.2022р., № 757/2022 від 07.11.2022р., №58/2023 від 06.02.2023р., № 254/2023 від 01.05.2023р., він діє і дотепер.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 р. № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Враховуючи те, що прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем ОСОБА_3 зі сплати заборгованості за кредитним договором № 3674858 від 15.02.2021 року виникло у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати за період з червня 2021 року по червень 2023 року; сума 3% річних від простроченої суми за період з 13 червня 2021 року по 25 серпня 2022 року , а тому, в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконала, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість: в сумі 55340 грн., з яких: 20000 грн.- сума кредиту, 35340 грн.- сума процентів за користування кредитом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №558 від 24.08.2023 року та надання позивачу правової допомоги адвокатом Столітнім М.М. в розмірі 10000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №07/07-2023 від 10 липня 2023 року, платіжною інструкцією №574 від 24 серпня 2023 року про оплату послуг за надання правової допомоги в сумі 10000 грн.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн є правомірними та вважає, їх обґрунтованими.

Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 70,8% (55340х100%/78195,42=70,8), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1520,20 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2147,20х70,8%=1520,20) та витрати на правову допомогу у розмірі 7080 грн (10000 х 70,8%=7080).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (м.Київ, вул. Загородня буд. 15, офіс 118/2, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3674858 від 15 лютого 2021 року в розмірі 55340 (П`ятдесят п`ять тисяч триста сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (м.Київ, вул. Загородня буд. 15, офіс 118/2, ) витрати на оплату судового збору в розмірі 1520 (одна тисяча п`ятсот двадцять) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7080 (сім тисяч вісімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: