Дата документу 31.07.2024
Провадження № 2/334/729/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» про визнання іпотеки припиненою,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивачі звернулись до суду із вимогою до відповідача (з урахуванням уточненої позовної заяви та клопотання про заміну відповідача у справі), в якому просять суд визнати припиненою іпотеку нерухомого майна та вилучити відповідні заборони із державних реєстрів. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що позивачі в рівних долях є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 04.04.2000 року, виданого комбінатом комунальних послуг ДАЕК "Запоріжжяобленерго".

06.11.2006 року позивач ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Український промисловий банк» кредитний договір № 376-99/К-06, за яким отримала у кредит 5 000 доларів США. У забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачами та ТОВ «Український промисловий банк» укладено іпотечний договір № 376- 99/Z-06 від 06.11.2006 року, за умовами якого предметом іпотеки визначено вищевказану квартиру. На підставі вказаного іпотечного договору на вказану квартиру внесена заборону на відчуження.

У червні 2008 року позивач ОСОБА_1 сплатила останню суму заборгованості перед вказаним банком по вказаному кредитному договору. На підтвердження зазначеного позивач отримала лист до приватного нотаріуса Морозовой В.М. № 07/2-2288 від 04.06.2008 року.

Також позивачу надали повідомлення про виключення запису Державного реєстру іпотек № 07/2-2289 від 02.06.2008 року та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна № 07/2-2290 від 04.06.2008 року. Однак позивачу ОСОБА_1 ніхто не сказав, що вона повинна самостійно звернутись до нотаріусу з метою зняття заборони протягом 14 наступних днів після отримання довідки.

В 2023 році позивач ОСОБА_1 хотіла подарувати свою частку вказаної квартири позивачу ОСОБА_2 та у нотаріуса довідалася, що їх квартира до теперішнього часу знаходиться в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Нотаріус Морозова В.М. повідомила, що скасує відповідний арешт, але потрібна нова довідка зі свіжою датою, бо сплинув 14 денний термін дії попередньої довідки.

Проте таку довідку взяти фізично неможливо, бо постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 року № 19 з 21.01.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 року № 103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури ТОВ «Укрпромбанк» його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів Банку, відповідно до статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 року № 31-Л передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».

Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2023 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі. В подальшому судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку із витребуванням доказів та клопотаннями позивачів щодо заміни відповідача.

Ухвалою суду від 16.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду пор суті.

Відповідач у судові засіданні не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце їх проведення у встановлений законодавством спосіб.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

06.11.2006 року позивач ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Український промисловий банк» кредитний договір № 376-99/К-06, за яким отримала у кредит 5 000 доларів США. У забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачами та ТОВ «Український промисловий банк» укладено іпотечний договір № 376- 99/Z-06 від 06.11.2006 року, за умовами якого предметом іпотеки визначено вищевказану квартиру. На підставі вказаного іпотечного договору на вказану квартиру внесена заборону на відчуження.

Згідно із листом ТОВ «Укрпромбанк» №07/2-2288 від 04.06.2008 року ОСОБА_1 у повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором № 376-99/К-06 від 06.11.2006 року.

постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 року № 19 з 21.01.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 року № 103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури ТОВ «Укрпромбанк» його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів Банку, відповідно до статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 року № 31-Л передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».

Станом на дату розгляду цієї цивільної справи відомості про обтяження квартири позивачів іпотекою не виключені із державних реєстрів.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частини перша статті 598, стаття 599 ЦК України).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2024 року у справі №333/8899/21 викладено правовий висновок про те, що тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя ? рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

… за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 26 грудня 2006 року. Касаційний суд акцентує увагу, що ця постанова Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.

Суд застосовує аналогію закону й аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого є прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21)

Ураховуючи наведене, а також те, що судом встановлені факти виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та наявність підстав для скасування іпотеки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статями 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» про визнання іпотеки припиненою задовольнити у повному обсязі.

Визнати припиненою іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка встановлена іпотечним договором № 376-99/г-06 від 06.11.2006 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. під номером 3694.

Вилучити з Державного реєстру іпотек запис реєстраційний номер обтяження 4006316 про реєстрацію іпотечного договору № 376-99/Z-06 від 06.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ТОВ «Український промисловий банк» (, юридична адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26).

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис реєстраційний номер обтяження 4006107 про заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін