Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3462/24
Провадження№2/572/1059/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання Щерби А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.07.2024 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду в даній справі і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.07.2024 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний наказ перебуває на виконанні у Вараському відділі ДВС.

Вказує, що також з нього стягуються аліменти на підставі рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2017 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від доходу батька, починаючи з 13.02.2017 року і до досягнення і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що він також звернувся до Борщівського районного суду в справі з позовом про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 1/4 на 1/6 частку від його доходу. Вказані обставини щодо його сімейного стану є істотними у даній справі і з урахуванням того, що на його утриманні перебуває також син ОСОБА_5 , визначений судом розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки, без урахування наявності на його утриманні іншої дитини, призводить до порушення прав цієї дитини на належне забезпечення. Зазначає, що даний позов не є підставою для ухилення від виконання свого обов`язку з виховання та утримання дочки ОСОБА_6 , а лише подається до суду з наміром урівняти права усіх його дітей й не допускати порушення їх прав на належне забезпечення. Вважає, що визначення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки від його доходу буде доцільним, обґрунтованим та достатнім розміром аліментів на її утримання.

Відповідачем, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, 24.07.2020 року було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_2 вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки позивачем не вказано про зміну сімейного чи матеріального стану, погіршення стану здоров`я платника аліментів, що може бути підставною для зміни розміру аліментів. вказує, що сукупний розмір відрахувань аліментів з позивача не перевищує встановлений ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань. Крім того, зазначила, що на праві власності позивачу належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , а також транспортний засіб марки «Peugeot 207» 2009 року випуску, крім того заробітна плата позивача перевищує розмір заробітної плати відповідача, в зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

Позивачем було подано відповідь на відзив, згідно якого просить позов задовольнити.

Суд дослідивши надані докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Кузнецовським міським судом Рівненської області 24.07.2024 року видано судовий наказ у справі № 565/1449/24, яким стягнуто з позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначений судовий наказ про стягнення з позивача аліментів перебуває на виконанні Вараського ВДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується інформацією за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 06.08.2024 року.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року було розірвано.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2017 року у справі №594/158/17 з позивача ухвалено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 року і до досягнення ним повноліття.

На підставі зазначеного вище рішення суду про стягнення аліментів Борщівським районним судом Тернопільської області 21 березня 2017 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Вараського ВДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується інформацією за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 06.08.2024 року.

Згідно довідки про доходи філії «Відокремлений підрозділ «Рівненська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» від 16 липня 2024 року №1425 позивач з 22 червня 2011 року працює у філії «Відокремлений підрозділ «Рівненська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» та займає посаду електромеханіка з ліфтів. За період з липня 2023 року по червень 2024 року йому нараховано заробітну плату в загальному розмірі 452121,30 грн, яка за вирахуванням податків та зборів становить 277985,95 грн.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25.09.2024 року зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 2103.2017 року у цивільній справі №594/158/17 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки його заробітку (доходу), однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав ОСОБА_1 має на праві власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів ОСОБА_1 належить транспортний засіб Peugeot.

ОСОБА_2 працює продавцем продовольчих товарів супермаркету «Епіцентр-експрес», за період з березня 2024 року по вересень 2024 року їй нараховано заробітну плату в загальному розмірі 126433,94 грн, яка за вирахуванням податків та зборів становить 101779,30 грн. та підтверджується довідками від 22.08.2024 року та 30.10.2024 року.

Крім того, позивачем надані виписки з медичної картки та квитанції про оплату в аптеці, перекази батьківської плати за садочок. Відповідачем теж були долучені квитанції про переказ коштів, а також скріпи з робочої сторінки відповідачки, яка надає послуги манікюру та педикюру, а також графік роби, які суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються предмету спору а не підтверджують жодних фактів у даному процесі.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 провадження № 61-11271св20))

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24) зазначено, що: «звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та суперечитиме її інтересам».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів в обґрунтування якого вказав, що стягнення аліментів на дочку ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку позивача призводить до порушення прав сина ОСОБА_5 на належне забезпечення на якого судом присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що це є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на неповнолітню дочку ОСОБА_6 з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання законної сили судовим рішенням і до повноліття дитини;

Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_6 або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу дочки; наявність другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів; з огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану. Натомість, ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, отримує дохід, який, з моменту постановлення наказу про стягнення аліментів, не змінився. Визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

При цьому судом враховано, що згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Тож загальна частка доходів, що стягуються із позивача на утримання його дітей, не суперечить чинному законодавству, суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи вищевикладене та те, що визначений розмір аліментів судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області і так є мінімальним розміром аліментів, які можуть стягуватися з відповідача на утримання однієї неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що зменшення розміру аліментів може суттєво погіршити матеріальне становище дитини. В зв`язку з чим, в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного вище та ст. 180,182, 190, 192 СК України , керуючись ст.ст. 141, 274-279, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.12.2024 року.

Суддя: