Справа № 308/1334/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 , - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про скасування судового наказу №308/20589/23 виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області,-

В С Т А Н О В И В:

Представника боржника ОСОБА_1 , адвокат Кудіна Марія Геннадіївна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про скасування судового наказу №308/20589/23 виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області.

Заява мотивована тим, що «17» грудня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ за заявою АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ЗАКАРПАТГАЗ" про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, в сумі 2462 грн. 44 коп.. та судового збору в сумі 268,40 грн.

Судовий наказ боржник отримала «20» січня 2024 року рекомендованим листом, за який поставила свій підпис цією датою.

У заяві містяться посилання на положення ч.1 ст. 170, п. 2 ч.2, п. 1 ч.3, п. 2 ч. 2 ст. 163, ч.1 ст. 164, п.8 ст. 165 ЦПК України

За твердженням представника боржника, заява не відповідає наведеним вимогам ст. 163 ЦПК України, а саме: 1) не зазначено про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету ні у стягувача, ні у боржника; 2) не додано доказ на підтвердження сплати судового збору.

Представник зазначає що з огляду на те, що стороною Типового договору розподілу природного газу є Публічне акціонерне товариство "Закарпатгаз", а заяву про видачу судового наказу подано АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", тобто іншою юридичною особою, то із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги, за якою подано заяву про видачу судового наказу, що також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Так, представник боржника просить суд: скасувати судовий наказ № 308/20589/23 від 17.12.2023р., виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, в сумі 2462 грн. 44 коп.. та судового збору в сумі 268,40 грн.

Витрати за подачу заяви про скасування судового наказу покласти на стягувача.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, справу 308/5746/23, приходжу до наступного висновку:

Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2023 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; Іден. номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (; місцезнаходження - м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) суму заборгованості в розмірі 2462,44 грн. вартості розподіленого об`єму природного газу за період з березня 2023 р. по жовтень 2023 р. а також судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Супровідним листом від 22.12.2023 вказаний наказ разом із копією заяви про видачу судового наказу направлено боржнику.

Зі змісту вказаного судового наказу та заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржником є ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 .

Разом із тим, зі змісту заяви про скасування судового наказу вбачається, що таку подано та підписано адвокатом Кудіною Марією Геннадієвною. На підтвердження своїх повноважень на представництво боржника адвокатом до заяви про скасування судового наказу додано ордер на надання (правової) допомоги Серії АМ №1070395 від 20.11.2023.

Згідно ордеру у графі особа якій надається правова допомога вказано ОСОБА_1 .

Однак як вказано вище, божником є саме ОСОБА_1 , разом із тим, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували повноваження адвоката Кудіної М.Г., на представництво саме вказаної особи. Інших документів (договору про надання правової допомоги, свідоцтва про адвокатську діяльність) до матеріалів поданої заяви не додано.

Відповідно з ч.ч. 1-5 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Так, з наведено вбачається, що до заяви не надано документів, що підтверджують повноваження представника боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Доручення договір, за яким одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно із положенням ч.1 ст. 64 ЦПК представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Тобто, представник, через якого має право здійснювати свою участь сторона - є самостійним учасником процесу, який по суті наділений такими ж повноваженнями, як і особа, яку він представляє, саме тому довіритель у спеціально виданій йому довіреності визначає для представника обсяг повноважень, які останній має право здійснювати для представництва у будь-якому органі від імені довірителя. До того ж довіритель має право обмежити чи розширити коло повноважень представника та надати йому право на вчинення окремих процесуальних дій, які належать до спеціальних прав сторони.

Таким чином, єдиною підставою для підтвердження у представника обсягу повноважень, наданих йому довірителем є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням кола повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 810/739/15.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії у суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27) та від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31)).

Вважаю, що до заяви не надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також не додано

В матеріалах справи відсутні відомості щодо повноважень адвоката Кудіна М.Г., на представництво ОСОБА_1 . Оскільки ні довіреності ні договору на підтвердження представництва божника адвокатом не надано. Натомість наявний у матеріалах справи ордер підтверджує повноваження адвоката на представництво та надання правової допомоги ОСОБА_1 .

Таким чином заявником подано заяву про скасування судового наказу яка не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, а саме до заяви про скасування судового наказу не додано документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

Разом із тим відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вищенаведене, заяву адвоката Кудіної М.Г. про скасування судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» суму заборгованості вартості розподіленого об`єму природного газу, а також судовий збір, слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись п.6 ч.3ст. 170 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 , - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про скасування судового наказу №308/20589/23 виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області, - повернути без розгляду.

Роз`яснити представнику боржнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош