Справа № 296/8254/24
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К. В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 06.09.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі відповідач), в якій заявила такі вимоги: "визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність, порушенням законодавства Виконавчого комітету Житомирської міської ради" через "вчинення випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності, порушенням законодавства, якими порушено цивільні права ОСОБА_1 мати не заборонені законом цивільні права, із зазначенням суті порушень законодавства та врахуванням ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні щодо відення виконавчих органів належить здійснення контролю за додержанням земельного законодавства", які обґрунтовувала порушенням строку розгляду клопотання від 16.04.2013, неврахуванням документів, долучених до клопотання від 16.04.2013 при складанні висновку від 06.05.2013 №185-П/2013, внесенням у вказаний висновок слів "відповідно до генерального плану міста Житомира, затвердженого рішенням 16 сесії міської ради 23 скликання від 26.12.2001 №266 зазначена земельна ділянка, площею 0,100 га розташована на території багатоповерхової житлової забудови", та внесенням у цей висновок іншої інформації, яка, на думку позивачки, суперечать між собою і являється доказом незаконності висновку, вказувала на інші, допущені, на думку позивачки, порушення законодавства, а також просила відшкодувати за рахунок відповідача заподіяння їй моральної шкоди, яку оцінила в розмірі 240 000 гривень.

ІІ. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

2. Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України).

3. За змістом положень частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

4. За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

5. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

6. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

7. До адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно- правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Натомість, ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

8. Ураховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет позову та публічно-правовий характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вказаний спір належить до компетенції адміністративного суду, оскільки стосується спору фізичної особи - позивача з органом місцевого самоврядування (виконавчий комітет міської ради), предметом якого є перевірка законності дій цього органу, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

9. При цьому, посилання позивачки на начебто порушення її "цивільних" прав та інтересів, а так само вимога до суду розглядати спір саме за правилами саме цивільного судочинства не мають для суду будь-якого значення, оскільки визначення характеру спірних правовідносин належить до виключної компетенції суду та не залежить від особистого бажання особи, яка пред`явила позов.

10. За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки пред`явлений позивачкою позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись статтями 19, 186, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. У відкритті провадження у цивільній справі № 296/8254/24 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

2. Роз`яснити, що розгляд справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Костянтин ШАЛОТА