Березівський районний суд Одеської області
19.09.2024
Справа № 494/682/24
Провадження № 2/494/324/24
РІШЕННЯ
19.09.2024 року Березівський районний Одеській області у складі:
головуючого - судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В.,
представника позивачів ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Вересень» про припинення договорів оренди земельних ділянок, шляхом їх розірвання,
Проте, як стверджує представник позивачів, відповідач порушив свої зобов`язання відносно укладених договорів, а саме стосовно несплати орендної плати, тому позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Пункти договорів, стосовно орендної плати, на протязі чотирьох років орендар порушує, а саме з 2019 року приватне підприємство «Вересень» не сплачує орендну плату. Через вказані обставини позивачі, вважають подальші договірні відносини між ними та ПП «Вересень» неможливими.
Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Про їх смерть Позивач 1 повідомляв керівництво ПП «Вересень» особисто в офісі за офіційною адресою. Позивач 1 оформив свої спадкові права 21.01.2021 року, а Позивач 2 10.11.2020 року, У зв`язку із цим до позивачів перейшли права та обов`язки орендодавців по вказаним договорам оренди, а право на отримання орендної плати у спадкоємця земельної ділянки виникає одразу після відкриття спадщини.
Позивачі надіслали ПП «Вересень» лист-повідомлення про необхідність розрахунку орендної плати, що підтверджується описом вкладення та квитанцією про оплату. В даних листах позивачі вимагали сплатити орендну плату за 2019-2021 р.р. а також у зв`язку з порушеннями ПП «Вереень» умов договорів, просили розірвати їх у добровільному порядку. Позивач 1 на свою адресу отримав відповідь від ПП «Вересень» вих. №08/09/23-1 від 08.09.2023 р. з приводу того, що нібито, станом на день написання цього листа ПП «Вересень» не володіє жодною інформацією про смерть осіб, які уклали із їх підприємством договори оренди вищевказаних земельних ділянок. Також зазначається, що зазначені у листі обставини викликають певні підозри у здійсненні невстановленими особами шахрайських дій з метою заволодіння належними до виплати грошовими коштами. Такий самий лист отримала і Позивач 2,. а саме вих. №08/09/23-2 від 08.09.2023 р. У відповідь. Позивачами були надіслані листи - повідомлення про зміну власника земельних ділянок, які знаходяться в оренді у Відповідача. В кожному листі містилася інформація стосовно того, що кожен з позивачів успадкував земельні ділянки, які знаходяться в оренді у ПП «Вересень» та до даних листів були додані копії підтверджуючих документів.
Представник позивача стверджує, що позивачі зверталися до відповідача особисто, відвідували його офіс за офіційною адресою, вимагали сплатити оренду, проте ніяких результатів це не принесло, станом на квітень 2024 року позивачі не отримали жодних грошових коштів за оренду земельних ділянок за 2019-2023 роки. Тим самим орендар грубо порушив п. 4.6. Договорів оренди, в якому чітко вказано що: «Орендна плата сплачується Орендодавцю один раз на рік не пізніше 15 листопада поточного року».
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року відкрито провадження у справі.
Представник відповідач ОСОБА_2 подав відзив по позовну заяву, в якому зазначив, що ПП «Вересень» позовні вимоги не визнає у повному обсязі наступних підстав.
Так, згідно з умовами договорів оренди ПП «Вересень» взяло на себе зобов`язання сплачувати орендодавцям орендну плату за користування земельним ділянками в розмірі 3% від їх (ділянок) нормативної грошової оцінки з урахуванням індексу інфляції один раз на рік не пізніше 15 листопада поточного року.
Відповідачу стало відомо, що у 2019 році ОСОБА_5 (02.01.2019 року), ОСОБА_6 (23.11.2019 році) та ОСОБА_8 (24.06.2019 року) померли.
11.08.2023 року на адресу ПП «Вересень» надійшли листи нібито підписані позивачами в яких вони повідомили, що власники спірних земельних ділянок померли у 2019 році, спадкоємцями належного їм нерухомого майна є вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та зажадали виплатити їм належну орендодавцям орендну плату за період з 2019 по 2021 роки. Однак, зазначені листи не містили жодної інформації про банківські реквізити, за якими такі грошові кошти могли бути перераховані, та способи отримання таких коштів. Крім того, листи були датовані 15.07.2015 року, жодних підтверджуючих документів до листа додано не було, у зв`язку з чим справжність листа та наведених у ньому обставин викликала сумніви. Тому у відповіді на лист ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було запропоновано особисто з`явитися до адміністрації ПП «Вересень» за його юридичною адресою та з метою усунення будь-яких сумнівів у шахрайських діях з боку сторонніх осіб надати можливість посадовим особам підприємства ознайомитися з оригіналами документів, що посвідчують їхні права власності на земельні ділянки, а також надати банківські реквізити, за якими можливо перерахувати грошові кошти.
Як зазначає представник відповідача, станом на день подання цього відзиву, жоден з позивачів до адміністрації підприємства за юридичною адресою особисто ні разу не завітав, засобами поштового зв`язку чи в будь-який інший спосіб банківські реквізити, за якими б відповідач мав змогу перерахувати орендну плату, не повідомив.
Невиконання спадкоємцем покладеного законом обов`язку щодо повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку є в розумінні положень статті 613 ЦК України простроченням кредитора. Неповідомлення орендодавцем про свої права на спадкове майно і ненадання орендодавцем необхідних платіжних реквізитів для виплати йому орендної плати, позбавляє орендаря можливості належним чином виконати своє зобов`язання за договором оренди, зокрема, сплатити орендну плату у встановлений договором строк. Отже, він не може нести відповідальність за невиконання зобов`язання щодо сплати орендної плати.
Представник відповідача наголошує, що із копій свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позивачі вступили у спадщину на спірні земельні ділянки ще у 2020 та 2021 роках, однак повідомили ПП «Вересень» про набуття права власності лише 11.08.2023 року року, тобто через два роки, всупереч вимогам статті 1481 Земельного кодексу України. Увесь цей час відомостей про вступ у спадщину на спірні земельні ділянки спадкоємців померлих орендодавців у орендаря не було. Крім того, зазначені повідомлення, направленні на адресу ПП «Вересень» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не зважаючи на вимоги ст. 1481 Земельного кодексу України не містили інформації про платіжні реквізити, необхідні для виплати їм орендної плати. Станом на день подання цього відзиву позивачами така інформація відповідачу надана не була. За таких обставин відповідальність за несплату ПП «Вересень» орендної плати за вказаний період несуть саме позивачі, оскільки вони не повідомили відповідача про свої права на спадкове майно належним чином.
Попередні власники спірних земельних ділянок померли у 2019 році ще до настання дати виплати орендної плати за спірні земельні ділянки передбаченої умовами відповідних договорів і тому отримати грошові кошти за користування належним їм майном у 2019 році вони в будь-якому разі не могли. Такі кошти могли бути виплачені лише їхнім спадкоємцям за умови належного виконання ними вимог ст. 1481 Земельного кодексу України та повідомлення орендаря про вступ у спадщину на відповідні земельні ділянки. Оскільки такі повідомлення на адресу ПП «Вересень» не направлялися, то відповідальність за невиплату орендної плати за 2019 рік також в повній мірі лежить на позивачах.
Враховуючи викладене, твердження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про порушення ПП «Вересень» істотних умов спірних договорів оренди земельних ділянок, що полягає в систематичній невиплаті орендарем орендної плати, не відповідають дійсним обставинам справи і не можуть бути підставою для розірвання таких договорів за рішенням суду.
Крім того представник відповідача наголошує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2023 році вже подавалися позови до ПП «Вересень» про розірвання договорів оренди спірних земельних ділянок (судові справи № 494/1451/23 та № 494/1448/23 відповідно). Водночас як вбачається зі змісту позовних заяв 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом 2022 року в порушення умов договорів оренди почали особисто обробляти та засівати зерновими культурами спірні земельні ділянки власними силами та засобами. За таких умов, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договорів оренди спірних земельних ділянок з підстав невиплати ПП «Вересень» орендної плати за 2022 рік безпідставними, оскільки позивачі фактично здійснили самозахоплення земельних ділянок, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості використовувати їх у своїй господарській діяльності та отримувати прибуток від їх використання.
Окрім того, представник відповідача повідомив, що 29.05.2024 року до подання відзиву на позов ним до Березівського РВП ГУНП в Одеській області було направлено адвокатський запит, відповідь на який разом з копіями доданих до нього документів була отримана 14.06.2024 року. Згідно з відповіддю на зазначений запит у серпні 2023 року позивачі звернулися до Березівського РВП ГУНП в Одеській області із заявами про вчинення сторонніми особами незаконних (на думку заявників) дій із належними їм земельними ділянками. Водночас, як вбачається з копій письмових пояснень, наданих заявниками Березівському РВП, після смерті попередніх власників земельних ділянок у 2019 році позивачі всупереч умовам діючих договорів оренди землі, укладених власниками із ПП «Вересень», почали самостійно обробляти зазначені ділянки, чим створили перешкоди відповідачу у здійсненні ним права користування відповідним майном. Зокрема, земельні ділянки оброблялися ОСОБА_3 в період з 2019, а ОСОБА_4 - з 2020 року, по 2023 рік включно. Увесь цей час внаслідок неправомірних дій позивачів законного орендаря ділянок - ПП «Вересень» - було позбавлено доступу до орендованого майна, оскільки підприємство не могло використовувати його у своїй господарській діяльності, отримувати дохід від його використання та, відповідно, сплачувати орендну плату, передбачену умовами договорів оренди. На думку відповідача такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за умов невиконання ними свого обов`язку, передбаченого ст. 1481 Земельного кодексу України, щодо повідомлення орендаря про свої права на спадкове майно і надання орендодавцями необхідних платіжних реквізитів, свідчать про свідомі наміри позивачів створити умови для розірвання спірних договорів оренди та припинення права оренди ПП «Вересень» в судовому порядку.
Враховуючи наведене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 21.08.2024 справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачі в судове засідання не з`явились, однак належним чином був повідомлені про час та місце розгляду справи. Їх представник адвокат Ковтун К.В. в судове засідання з`явилась, надала пояснення на підтримку позовних вимог.
Представник відповідача «ПП Вересень» в судове засідання з`явився, надав пояснення на
заперечення заявлених позовних вимог та підтримку поданого відзиву.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Згідно ч.1 ст.626 та ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 629, 651 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору
.Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п.6 ч.1 ст.3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
За твердженням позивачів наведені пункти Договорів на протязі чотирьох років орендар порушує, а саме з 2019 року приватне підприємство «Вересень» не сплачує орендну плату, через що позивачі вважають подальші договірні відносини між ними та ПП «Вересень» неможливими.
Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Правовідносини, що склалися між позивачами і відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України: Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
В ст. 141 Земельного кодексу України надається перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме в п. д) зазначається, що: Підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі.) Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Згідно з ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. В свою чергу ст. 613 того ж кодексу передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за таке порушення лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з частиною п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Орендарем виконувалися обов`язки за договорами оренди, зокрема виплачувалася орендна плата до 2018 року включно, що сторони не заперечують.
Позивачі надіслали ПП «Вересень» листи-повідомлення про необхідність розрахунку орендної плати, що підтверджується описом вкладення та квитанцією про оплату.
11.08.2023 року на адресу ПП «Вересень» надійшли листи, підписані позивачами, в яких вони повідомили, що власники спірних земельних ділянок померли у 2019 році, спадкоємцями належного їм нерухомого майна є вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та зажадали виплатити їм належну орендодавцям орендну плату за період з 2019 по 2021 роки.
Дані листи не містили жодної інформації про банківські реквізити, за якими такі грошові кошти могли бути перераховані, та способи отримання таких коштів. Крім того, листи були датовані 15.07.2015 року.
ОСОБА_3 на свою адресу отримав відповідь від ПП «Вересень» вих. №08/09/23-1 від 08.09.2023 р. в якій зазначено, що станом на день написання цього листа ПП «Вересень» не володіє жодною інформацією про смерть осіб, які уклали із їх підприємством договори оренди вищевказаних земельних ділянок. Також зазначається, що зазначені у листі обставини викликають певні підозри у здійсненні невстановленими особами шахрайських дій з метою заволодіння належними до виплати грошовими коштами.
Такий самий лист отримала і ОСОБА_4 , а саме вих. №08/09/23-2 від 08.09.2023 р.
Позивачами були повторно надіслані листи - повідомлення про зміну власника земельних ділянок, які знаходяться в оренді у відповідача з підтверджуючими документами. Однак доказів отримання відповідачем вказаних листів позивачами не подано, листи повернулися за зворотньою адресою у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою трекінгу відправлення з сайту «Укрпошта» наданого позивачами.
Так, на підтвердження відправлення зазначених повідомлень позивачами надано до суду копії самих повідомлень, копії поштових конвертів, копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копії фіскальних чеків, роздруківку перевірки статусу поштового відправлення з веб-сайту АТ «Укрпошта» та копії описів вкладення. Усі з перелічених документів, окрім описів вкладення та самих повідомлень, містять номери відповідних поштових відправлень. В свою чергу описи вкладень такого номеру не містять, що не дає змогу встановити чи дійсно зазначені описи стосуються поштових відправлень, на які позивачі посилаються як на підставу задоволення своїх вимог.
Крім того, відповідно до підпункту 13 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року за № 270 (надалі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.
Як вбачається з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення листи-повідомлення позивачів були надіслані на адресу ПП «Вересень» саме як рекомендоване відправлення, а отже, відповідно до Правил, не мали містити оцінку вартості його вкладення. Однак надана позивачем ОСОБА_3 копія опису вкладення містить інформацію про оголошену цінність предметів (листів), які були направлені ним орендарю.
З оглянутого судом журналу особистого прийому громадян та власників земельних ділянок, що ведеться на підприємстві за його юридичною адресою (наданого представником відповідача), за період з вересня 2023 року по травень 2024 року вбачається, що ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 на прийом до ПП «Вересень» особисто не зверталися.
29.05.2024 року представником ПП «Вересень» адвокатом Рудаченком А.О., до Березівського РВП ГУНП в Одеській області було направлено адвокатський запит, відповідь на який разом з копіями доданих до нього документів була отримана 14.06.2024 року. Згідно з відповіддю №62/34/аз від 14.06.2024 року на зазначений запит вбачається, що у серпні 2023 року позивачі звернулися до Березівського РВП ГУНП в Одеській області із заявами про вчинення сторонніми особами незаконних дій із належними їм земельними ділянками. З копій письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданих заявниками Березівському РВП, після смерті попередніх власників земельних ділянок у 2019 році позивачі всупереч умовам діючих договорів оренди землі, укладених власниками із ПП «Вересень», почали самостійно обробляти зазначені ділянки. Зокрема, земельні ділянки оброблялися ОСОБА_3 в період з 2019, а ОСОБА_4 - з 2020 року, по 2023 рік включно.
Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, що обробляючи спірні земельні ділянки, позивачі створили перешкоди відповідачу у здійсненні ним права користування відповідним майном.
Невиконання спадкоємцем покладеного законом обов`язку щодо повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку є в розумінні положень статті 613 ЦК України простроченням кредитора. Неповідомлення орендодавцем про свої права на спадкове майно і ненадання орендодавцем необхідних платіжних реквізитів для виплати йому орендної плати, позбавляє орендаря можливості належним чином виконати своє зобов`язання за договором оренди, зокрема, сплатити орендну плату у встановлений договором строк. Отже, він не може нести відповідальність за невиконання зобов`язання щодо сплати орендної плати.
Враховуючи викладене, твердження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про порушення ПП «Вересень» істотних умов спірних договорів оренди земельних ділянок, що полягає в систематичній невиплаті орендарем орендної плати, не відповідають дійсним обставинам справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а відтак не можуть бути підставою для розірвання таких договорів за рішенням суду.
Керуючись ст.ст.12,13.81,89,264,ЦПК України, ст.ст.6,16,23,526,611 ЦК України, ст.ст.31,36 Закону України «Про оренду землі», ст.141, 148-1 ЗК України суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Вересень» про припинення договорів оренди земельних ділянок, шляхом їх розірвання відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Позивач 2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована АДРЕСА_3 . 67345.

Відповідач Приватне підприємство «Вересень», код ЕДРПОУ 32026847, місцезнаходження: вул. Леніна, 3, с. Мар`янівка, Березівського району, Одеської області, 67353.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.09.2024 року.

Суддя Панчишин А.Ю.