Справа № 699/1486/24
Номер провадження 2/699/569/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.09.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г. М., ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість:

-за кредитним договором №7739412 у розмірі 25474,40 грн, з яких 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17984,40 грн - сума заборгованості за відсотками, 490,00 грн - заборгованість за комісією;

- за кредитним договором №78323316 у розмірі 33839,91 грн, з яких 8326,98 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25512,93 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Літвіновій Г.М.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, слід зазначити таке.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зі змісту позову вбачається, що позивач в одній позовній заяві без будь-якого обгрунтування об`єднав вимоги, які виникли з підстав укладення відповідачем двох кредитних договорів із різними кредитодавцями у різний час і кожний на своїх умовах. У подальшому право вимоги до відповідача за указаними договорами перейшло до позивача за різними договорами факторингу.

За таких обставин слід дійти висновку, що указані позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами, а також позовні вимоги між собою не є основними та похідними.

Сумісний розгляд позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені статтею 210 ЦПК України, що свідчить про недоцільність об`єднання позовних вимог, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів - двох кредитних договорів, двох договорів факторингу. При цьому необхідно установити правову природу кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов вказаних договорів, мети та обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених вимог.

Зазначене свідчить про те, що по кожному з указаних договорів суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних із встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 188 ЦПК України про роз`єднання позовних вимог, так як вважає, що роз`єднання позовних вимог не сприятиме завданню цивільного судочинства, призведе в силу положень ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» до безпідставного зменшення судових витрат позивача та збільшення матеріальних ресурсів суду при обмеженому фінансуванні судів в теперішніх умовах. Роз`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином, суд виснує, що розгляд усіх заявлених вимог в одному провадженні суперечить вимогам цивільно-процесуального закону, оскільки підстави для застосування положень ст. 188 ЦПК України не встановлено, а об`єднання таких вимог не тільки суперечить вимогам наведених норм ЦПК, а і є процесуально недоцільним, тому така позовна заява підлягає поверненню, що не перешкоджає зверненню з позовом повторно, з урахуванням необхідності роз`єднати позовні вимоги в окремі позови (заяви) за предметом спору, сплати судового збору та дотримання інших вимог щодо форми та змісту такої заяви.

Тому суд повертає позовну заяву у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185, ст. 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

СуддяЛітвінова Г. М.