Справа № 152/1413/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи не викликалися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37723,18 грн, судові витрати, а також поновити строк давності для подання позову.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію кредитного договору, копію розрахунку заборгованості, копію виписки, копії постанов, копію договору факторингу, копію витягу з додатку до договору про відступлення права вимоги.

3. Відповідачка своєї позиції щодо позову суду не повідомила.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В прохальні частині позовної заяви представник позивача просив провести розгляд справи без його участі (а.с.6).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 3 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 28 жовтня 2024 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачці строк до 12 листопада 2024 року для подання відповіді на відзив та заперечень (том 2, а.с.87).

6. Копія ухвали суду була надіслана відповідачці судом (том 2, а.с.88), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем за адресою місця реєстрації відповідачки (том 2, а.с.83). За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 3 жовтня 2024 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (том 2, а.с.86). Поштова кореспонденція, яка направлялася судом відповідачці повернулася до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с.91), а документи, що були надіслані представником позивача відповідачкою також отримані не були. Згідно з відстеженням поштової кореспонденції копія позовної заяви з додатками повернулися відправнику з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання» (том 2, а.с.94).

7. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року розгляд справи відкладено та постановлено здійснити повідомлення відповідачки про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (том 2, а.с.95).

8. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд даної справи в суді, однак жодних клопотань чи заперечень не подавала.

9. Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

10. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

11. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

12. 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою (офертою) № 200519865, якою запропонувала банку укласти із нею договір про надання та використання платіжної картки на умовах, викладених в заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, зазначених в ОП заяви та Тарифах по картках банку. В рамках цього договору відповідачка просила для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановити їй кредитний ліміт, в межах якого вона має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку картки. Найменування продукту кредитна картка «Прибуткова карта+Кредитка (не іменна)/ Зарплатна» (том 1, а.с. 8). Відповідачка підписуючи вищевказану заяву підтвердила, зокрема, що вона ознайомлена: з інформацією, вказаною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 3.6), а також Правилами користування платіжною карткою, які є невід`ємною частиною Умов по Картам (п. 3.7) (том 1, а.с.8). .

13. Згідно із копією анкети №2741287, підписаною 29 квітня 2016 року, відповідачка вказала суму бажаного кредиту 10200 грн, а також зазначила свої анкетні дані. Своїм підписом відповідачка надала згоду на обробку її персональних даних, в тому числі підтвердила свою згоду на доступ Банку до її кредитної історії, збір, зберігання, використання та розповсюдження через бюро кредитних історій інформації про неї (том 1, а.с.8 на звороті).

14. 29 квітня 2016 року відповідачка ознайомилася із тарифами по продукту «Прибуткова карта + Кредитка/Зарплатна», шляхом підписанням своїм особистим підписом (том 1, а.с.10 на звороті).

15. Згідно із копією довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках продукту «Прибуткова карта + Кредитка/Зарплатна», відповідачка ознайомилася із умовами кредитування, шляхом підписанням своїм особистим підписом (том 1, а.с.11).

16. 29 квітня 2016 року між відповідачкою та ТДВ «Страхова компанія «М-ЛАЙФ», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський», укладено договір добровільного страхування життя (том 1, а.с.12).

17. Згідно із реквізитами для зарахування заробітної плати, соціальних виплат та інших виплат, ОСОБА_1 29 квітня 2016 року подала заявку для отримання заробітної плати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський». Також цього ж дня вона надала згоду на обробку персональних даних (том 1, а.с.13).

18. Відповідно до копії розписки про оримання платіжної карти та/або пін-коду, ОСОБА_1 29 квітня 2016 року отримала платіжну карту № НОМЕР_2 на підставі договору №200519865 про надання та використання платіжної карти (том 1, а.с.14).

19. Згідно із розрахунком загальна заборгованість відповідачки становить 37723,18 грн (том 1, а.с.15).

20. На підтвердження наявності заборгованості відповідачки та її розміру ТОВ «Діджи Фінанс» надало до суду виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 23 травня 2016 року по 27 липня 2020 року (том 1, а.с.16-250 та том 2, а.с.1-57). З цією виписки видно, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами.

21. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, у відповідності до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до боржників. Згідно із пунктом 2 вищевказаного договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Діджи Фінанс» набуває усі права кредитора до боржників в день настання відкладальної обставини відповідно до пункту 16-1 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання ПАТ «Банк Михайлівський» у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору.На виконання вимог пункту 4 договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» було у повному обсязі сплачено на користь ПАТ «Банк Михайлівський» ціну договору на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону) - № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року, переможцем яких стало ТОВ «Діджи Фінанс» (том 2 а.с.58-60)

22. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги (Додаток № 1) до Договору про відступлення права вимоги № 7_БМ від 20 липня 2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200519865 від 29 квітня 2016 року в сумі 28746,63 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 9441 грн, заборгованість по відсотках 19305,63 грн (том 2 а.с.61).

V. Оцінка Суду.

23. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

24. За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

25. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

26. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

27. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

28. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

29. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

30. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

31. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

32. Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

33. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

34. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги маєвстановлюватися законом або договором.

35. Відповідачкою факт отримання коштів не спростовано, доказів погашення кредитної заборгованості суду не надано, власного розрахунку заборгованості за кредитним договором не надано. Також, відповідачкою не заявлено заперечень стосовно заміни кредитора у зобов`язанні.

36. Так, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

37. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

38. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

39. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

40. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

41. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

42. Як вже зазначалось, між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року № 7_БМ. До ТОВ «Діджи Фінанс» від ПАТ «Банк Михайлівський» перейшли права та обов`язки тільки за визначеним переліком кредитних договорів, тобто ТОВ «Діджи Фінанс» не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» за всією діяльністю банку. Із матеріалів справи вбачається, що за кредитним договором № 200519865 від 29 квітня 2016 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , останній були надані у користування кредитні кошти у розмірі 10200 грн на строк з 29 квітня 2016 року по 29 квітня 2021 року. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «Банк Михайлівський» мав право від дня завершення строку кредиту, 29 квітня 2021 року, та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Однак, вказаним правом не скористався.

43. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто позивач, як набувач прав кредитора (новий кредитор), мав реальну можливість дізнатися про пропуск строку позовної давності станом на час укладення договору відступлення прав вимоги. Таким чином, позивач міг передбачити обсяг прав, що перейде до нього в разі укладення договору про відступлення права вимоги. При цьому, мав би врахувати строки пред`явлення вимоги до боржника в судовому порядку та ризики, що існують у стягувача у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Так, з позовною заявою ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду лише 2 жовтня 2024 року. Позивач вказує, що причини пропуску строку позовної давності є обґрунтованими та строк позовної давності останнім було пропущено саме з поважних причин.

44. Так, 29 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 200519865. Далі, 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 1 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. Крім того, оригінали документів, а саме: кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року, були отримані позивачем лише на початку 2023 року. Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів, на переконання позивача призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови, що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (частина п`ята статті 267 ЦК України).

45. Судом встановлено, що відповідачкою не були виконані умови кредитного договору, таким чином було порушено право стягувача на повернення кредиту з відсотками за його користування. Власне відповідачка, яка наділена правом заявляти про пропуск позовної давності, відповідної заяви до суду не подавала. Тому суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню, а позов слід задовольнити.

46. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

47. Тому з відповідачки слід стягнути інфляційні витрати та три відсотки річних, відповідно до статті 625 ЦК України, лише за період з 12 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року, що складає відповідно 1614,54 грн та 333,29 грн відповідно (за 165 днів). В решті ж вимог про стягнення з відповідачки нарахованих позивачем інфляційних витрат та трьох відсотків річних слід відмовити.

VI. Розподіл судових витрат.

48. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

49. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1695,68 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

50. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

51. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу представник позивача надав суду копію договору №26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, детальний опис виконаних робіт на суму 7000 грн, копію додаткової угоди до договору №26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року, копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24 вересня 2024 року на суму 7000 грн.

52. При визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

53. Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

54. Проаналізувавши надані представником позивача документи, суд приходить до висновку, що відображена інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Суд дійшов до висновку, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню у сумі 4900 грн - пропорційно до задовлених позовних вимог.

З цих підстав,

керуючись статтями 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 509, 512, 515, 525, 526, 610, 628, 629, 639, 1048 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №200519865 від 29 квітня 2016 року, у розмірі 26523 (двадцять шість тисяч п`ятсот двадцять три) грн 70 коп, з них: 24575,87 грн заборгованість за основним боргом, 333,29 грн - 3% річних, 1614,54 грн - інфляційні витрати за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, нараховані за період з 12 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1695 (тисячу шістсот дев`яносто п`ять) грн 68 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та другастатті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 30 грудня 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», 04112, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, в м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт номер НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА