Справа № 468/1124/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

23.09.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №468/1161/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення строків пред`явлення їх до виконання,

ВСТАНОВИВ :

14.10.2013 року Баштанським районним судом Миколаївської області по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було винесене рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 11.01.2008 року в сумі 208 386,54 грн.

04.06.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони у даній справі зі стягувача ПАТ «Дельта Банк» на стягувача ТОВ «Укрдебт Плюс» про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення строків пред`явлення їх до виконання.

На підтвердження викладених вимог заявник зазначив, що 15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» був укладений договір про відступлення прав вимог №2083/К, за яким відбулося відступлення прав вимог, в тому числі за кредитним договором № 0 1) від 11.01.2008 року, і ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло прав кредитора за вказаним договором.

Натомість виконавчі листи по даній справі первісний стягувач заявнику не передавав та вони фактично втрачені, у зв`язку з чим заявник просив витребувати відомості про хід виконавчих проваджень у відділі ДВС та видати дублікати виконавчих листів в даній справі і поновити пропущений строк на їх пред`явлення до виконання.

Представник заявника просив розглянути заяву за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, вказавши, що йому невідомо, щоб здійснювались виконавчі провадження щодо примусового стягнення боргу за вказаним кредитом. Після перерви вказаний боржник до суду не з`явився.

Боржники ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви судом повідомлявся вчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення боржника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.10.2013 року по справі № 468/1161/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було винесене рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором №0 1) від 11.01.2008 року в сумі 208 386,54 грн.

Рішення набрало законної сили 24.03.2014 року з часу постановлення ухвали Апеляційного суду Миколаївської області.

На підставі вказаного рішення представник стягувача 09.09.2014 року особисто отримав чотири виконавчі листи (Т.1 а.с. 247).

17.03.2015 року державним виконавцем закінчене виконавче провадження в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судового збору в сумі 1041,93 грн у зв`язку із фактичним виконанням (Т.1 а.с. 250).

15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» був укладений договір про відступлення прав вимог №2083/К, за яким відбулося відступлення прав вимог, в тому числі за кредитним договором № 0 1), і ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло прав кредитора за вказаним договором.

За відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 29.05.2024 року виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» в даній системі не реєструвались.

На вимогу суду Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відомості про відкриття та закінчення виконавчих проваджень на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.10.2013 року по справі №468/1161/13-ц, з яких слідує, що в даній справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 виконавчі провадження здійснювались в періоди з 07.11.2014 року по 28.08.2015 року, з 09.11.2015 року по 22.04.2016 року та з 03.10.2016 року по 28.12.2018 року, з ОСОБА_2 в періоди з 10.11.2014 року по 26.02.2015 року, 09.10.2015 року по 29.03.2016 року та з 03.10.2016 року по 03.05.2017 року.

Згідно з ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою правонаступництва у виконавчому провадженні є заміна сторони у зобов`язанні з переходом матеріальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Зокрема, така заміна може здійснюватися на підставі відступлення права вимоги. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора не допускається тільки у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних із особою кредитора, зокрема в зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я чи смертю (ст. 515 ЦК України).

Отже, предметом уступки можуть бути будь-які цивільні права, крім прав, нерозривно пов`язаних із певною особою. Право вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором, про стягнення заборгованості за яким ухвалене відповідне рішення суду, не є таким, що нерозривно пов`язане з особою кредитора, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Укрдебт Плюс».

Що стосується вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа взамін втраченого, то у відповідності до п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За такого, обов`язковою передумовою для видання дубліката виконавчого листа є звернення із заявою про його видачу до закінчення строку його пред`явлення.

На час набрання законної сили рішенням суду по даній справі 24.03.2014 року діяли норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, відповідно до ст. 22 якого такий виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили (в даному випадку виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання до 25.03.2015 року).

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року №1404-VІІІ, відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

При цьому, позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, в рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Вказане випливає з правових висновків Верховного Суду, наведених в постановах від 01.08.2018 року по справі №553/1951/14-ц та від 18.12.2019 року по справі №752/20752/17.

При цьому пред`явлення виконавчого листа до виконання переривав відповідний строк.

За такого строк виконання виконавчого листа про стягнення боргу в даній справі після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року №1404-VІІІ становив три роки (ч.1 ст. 12) і щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 сплив 03.05.2020 року, а із ОСОБА_1 - 28.12.2021 року.

Отже строк пред`явлення таких виконавчих листів до виконання сплили задовго до звернення до суду з даною заявою та до введення на території України воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За такого, обов`язковою умовою поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є відповідні причини, тобто фактичні обставини, які б перешкоджали або істотно утрудняли пред`явлення його до виконання у визначені законом строки.

Проте заявник в тексті заяви не вказує достатніх причин, які б могли свідчити про поважність пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Натомість саме по собі гарантоване особі право на доступ до суду без обґрунтування наявності вказаних вище фактичних обставин не може свідчити про поважність пропуску такого строку та не може бути підставою для його поновлення, оскільки право доступу особи до суду було реалізоване прийняттям відповідного позову та ухваленням на підставі нього рішення суду по суті спору, а в подальшому сам стягувач на свій розсуд розпоряджався правом на примусове виконання такого рішення.

При цьому, по-перше, як вказано вище матеріалами справи підтверджено, що виконавчі листи були отримані первісним стягувачем (Т.1 а.с. 247). По-друге, строк пред`явлення виконавчих листів по даній справі сплив і право вимоги заявником щодо боржників було набуте ним у первісного стягувача 15.11.2019 року, тобто задовго до звернення до суду із заявою про заміну сторони, та видачу дубліката виконавчого лист, і той факт, що первісний стягувач не повідомив свого правонаступника про наявне судове рішення не є тією обставиною, яка свідчить про поважність причин пропуску такого строку, оскільки в розумінні ч.2 ст. 55 ЦПК України відповідні шкідливі для стягувача наслідки пропуску без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання несе його правонаступник в спірних матеріальних правовідносинах заявник по даній справі.

За такого, суд не вбачає, що є поважні підстави такого тривалого пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим в поновленні такого строку належить відмовити, і, як наслідок цього, належить відмовити у видачі дубліката даного виконавчого листа, що підтверджується також висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року по справі №2-836/11, відповідно до якого якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене свідчить про необхідність часткового задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 433, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №468/1161/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення строків пред`явлення їх до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчих листах по справі №468/1161/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 1) від 11.01.2008 року зі стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс».

В частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виданих Баштанським районним судом Миколаївської області виконавчих листів по справі №468/1161/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 1) від 11.01.2008 року та видачі дублікатів виконавчих листів по даній справі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: