Справа № 365/133/24
Номер провадження: 2/365/149/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 квітня 2024 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі засідань суду № 2 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2024 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого уповноваженого представника адвоката Костенка О.М., звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, в якій просять визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 . Просять не стягувати з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У Згурівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 39/2023 щодо майна померлого. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 (1/3 частка у спадщині), син ОСОБА_2 (1/3 частка у спадщині) та донька ОСОБА_7 (1/3 частка у спадщині). Донька померлого ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки на користь матері, а тому частка ОСОБА_1 у спадщині складає 2/3, а частка ОСОБА_2 1/3. До складу спадщини входить право: на частину у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :04:007:0083 площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; на частку у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інші співвласники частки вказаного житлового будинку та земельної ділянки є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

01 грудня 2023 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :04:007:0083 площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, позивачі звернулись до Згурівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок. При огляді, наданого позивачами для оформлення спадщини, договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_8 , державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори, 30 червня 1993 року за реєстровим № 1333, було встановлено, що у вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_6 купив «1/2 частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 ».

Із реєстраційного штампу Переяслав-Хмельницького міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 . У технічному паспорті, виготовленому Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 13 травня 1993 року, зазначена адреса об`єкта нерухомого майна « АДРЕСА_2 » та власник ОСОБА_6 із зазначенням частки у праві власності житлового будинку. У технічному паспорті, виготовленому КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» 05 квітня 2023 року, зазначена адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1 . У довідці, виданій тим же БТІ 05 квітня 2023 року за № 0423003 зазначено, що за даними БТІ за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що з поданих документів державний нотаріус не може встановити, який саме об`єкт було придбано спадкодавцем ОСОБА_6 , частка у праві власності на житловий будинок чи частка у праві власності на квартиру, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до Згурівського районного суду Київської області.

Вартість спадкового майна складає 138532,00 грн, що і становить ціну позову.

Суд своєю ухвалою від 29.02.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання у справі, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Костенко О.М., направив заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 направили заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачами.

Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що 23 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис № 326 (а.с. 21 копія свідоцтва).

Після смерті ОСОБА_6 у Згурівській державній нотаріальній конторі 28.03.2023 заведено спадкову справу № 39/2023 щодо майна померлого. До складу спадщини входить: частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; частка у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га, кадастровий номер :04:007:0083; земельна ділянка площею 0,0286 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:007:0084; земельна ділянка площею 3,5999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :10:012:0002. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_5 , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь дружини померлого. 01 грудня 2023 року спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину у відповідних частках на: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15 га, кадастровий номер :04:007:0083; земельну ділянку площею 0,0286 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:007:0084; земельну ділянку площею 3,5999 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :10:012:0002 (а.с. 85-155 копія спадкової справи).

01 грудня 2023 року позивачі звернулись до Згурівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок з часткою господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, при огляді наданого позивачами для оформлення спадщини, договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_8 , державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори 30 червня 1993 року за реєстровим № 1333, нотаріусом було встановлено, що у вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_6 купив «1/2 частку жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 ». Із реєстраційного штампу Переяслав-Хмельницького міжміського бюро технічної інвентаризації, що міститься на звороті останньої сторінки договору купівлі-продажу, вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 . У технічному паспорті, виготовленому Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 13 травня 1993 року, зазначена адреса об`єкта нерухомого майна « АДРЕСА_2 » та власник ОСОБА_6 із зазначенням частки у праві власності . У технічному паспорті, виготовленому КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» 05 квітня 2023 року, зазначена адреса об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1 . У довідці, виданій тим же БТІ 05 квітня 2023 року за № 0423003 зазначено, що за даними БТІ за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що з поданих документів неможливо встановити, що саме придбано ОСОБА_6 , частка у праві власності на житловий будинок чи частка у праві власності на квартиру, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до Згурівського районного суду Київської області (а.с. 22-23 копія договору, а.с. 36-41 копія технічного паспорта від 13.05.1993, а.с. 42-53 копія технічного паспорта від 05.04.2023, а.с. 106 копія довідки-характеристики, а.с. 35 копія відмови нотаріуса).

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 86 ЦК УРСР 1963 року відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ (в редакції чинній на дату виникнення права власності на квартиру, втратив чинність 20.06.2007 на підставі Закону України від 27.04.2007 № 997-V) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою

Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З досліджених судом доказів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 30 червня 1993 року уклав договір купівлі-продажу, за умовами якого КСП «Нива» Згурівського району продало, а гр. ОСОБА_6 купив частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На підставі цього договору за ОСОБА_6 у Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстровано право приватної власності на частину жилого будинку у домоволодінні АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_6 також набув право власності на частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:007:0083, адреса: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок. У зв`язку з тим, що з поданих державному нотаріусу документів неможливо встановити, що саме придбано ОСОБА_6 , частка у праві власності на житловий будинок чи частка у праві власності на квартиру, позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та вони мають бути захищені в судовому порядку.

З огляду на зазначене вище та враховуючи визнання позову відповідачами, яке прийняте судом, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

За подання позову майнового характеру кожним позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 61, 62, 79, 80 квитанція).

В позовній заяві представник позивачів просив не стягувати з відповідачів судові витрати.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Не застосовувати до відповідачів положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуюча суддя Л.М. Кучерява