БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1420/23
Провадження № 2/273/164/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

при секретарі судового засідання Муравській М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 2,5970 га, яка розташована на території Баранівської міської ради Житомирської області. Крім неї, інші спадкоємці відсутні. Коли вона звернулася до нотаріуса за консультацією щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, то дізналася, що зобов`язана була протягом шести місців з дня відкриття спадщини подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, а оскільки не зробила цього, то необхідно звернутися в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На думку позивача, строк для прийняття спадщини після смерті матері був пропущений з поважних причин, оскільки вона не знала законодавства про порядок прийняття спадщини та у неї знаходився державний акт на право власності на земельну ділянку.

27.02.2024 року подано уточнену позовну заяву, в якій позивачка зазначила, що строк для прийняття спадщини було пропущено, в тому числі й через те, що вона часто виїжджала на заробітки за межі Житомирської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 20.09.2024 року через канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач Баранівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 15.01.2024 року до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу у відсутності представника відповідача, не заперечують проти задоволення позовних вимог у разі їх доведення належними та допустимими доказами у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записана ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.07.1957 р.(а.с.7) .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.03.1983 р. ОСОБА_3 , 1957 р.н., уклала шлюб з ОСОБА_4 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_5 ( а.с. 8).

Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 083171 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,5970 га, що розташована на території Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області ( а.с.9 ).

Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) .

Відповідно до архівної довідки, виданої архівним відділом №1 Звягельської районної військової адміністрації 12.05.2023 №С-93 на день смерті ОСОБА_2 з нею зареєстровані члени сім`ї не значаться (а.с. 11).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. від 19.05.2023 року № 81/01-16 ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( а.с.12 ).

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.31).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20).

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка зазначила, що вона не знала законодавства про порядок прийняття спадщини, у неї знаходився державний акт на право власності на земельну ділянку та вона часто виїжджала на заробітки за межі Житомирської області, однак доказів знаходження за межами області в період часу з 13.05.2004 до 13.11.2005 суду не надала.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першоїстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене суд вважає, що безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини з боку позивача не надано, не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що у силу статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО