Справа № 288/2774/23
Провадження № 2/288/77/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, передбаченої пунктом 6 додатку № 1 до договору доручення та упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, передбаченої пунктом 6 додатку № 1 до договору доручення та упущеної вигоди.

Свій позов мотивував тим, що 05.07.2023 року був укладений Договір доручення № 22/:06:000:0012 та додаток № 1 до вказаного договору між ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) та ОСОБА_4 (надалі - Позивач), який зареєстрований як фізична особа- підприємець (дата державної реєстрації 03 червня 2019 року, номер державної реєстрації №0007896).

В даних правовідносинах сторони погодили істотні умови Договору, коло зобов`язань взятих на себе та правові наслідки невиконання умов Договору, зокрема, Позивач зобов`язався вчинити юридичні дії, необхідні, спрямовані та пов`язані з підготовкою до продажу та проведення продажу земельної ділянки, а Відповідач зобов`язався утриматись від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного Договору. Зміст домовленостей між сторонами щодо правового регулювання Договору доручення відповідає вимогам статті 1000 ЦК України.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія та номер: ЯБ№018572), виданим 27.07.2005 Попільнянською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 станом на дату укладення вищевказаного Договору доручення був власником земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,5302 га, з кадастровим номером :06:000:0012, що розташована на території Романівської сільської рада Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області. Це підтверджується також Інформаційною довідкою №348084818 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2023. Державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 10.05.2019 ОСОБА_5 , державним реєстратором Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, номер запису про право власності: 31506318, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247. Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 29.07.2005 Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області (далі - Земельна ділянка).

Згідно п. 2 Договору доручення Довіритель зафіксував запевнення про обставини, що мають значення для укладення, виконання та припинення даного Договору (у порядку, передбаченому ст. 650-1 ЦК України). Так, відповідно до п.п. 2.3. Договору доручення Довіритель запевнив Повіреного, що на земельну ділянку наявні права третіх осіб, а саме: Земельна ділянка передана в оренду ПСП «УКРАЇНА» на підставі договору оренди б/н від 28.03.2018 зі змінами та доповненнями. Дата закінчення дії договору оренди: 28.03.2033, що підтверджується відомостями з ДРРП про інше речове право. Станом на дату укладення даного Договору Довіритель не отримував орендну плату за користування земельною ділянкою за майбутні періоди з дати укладення цього Договору.

Відповідно до п.п. 9.2. Договору оренди Довіритель зобов`язувався утримуватися від продовження строку дії діючого, на момент укладення цього Договору, договору оренди Земельної ділянки, укладення нового договору оренди Земельної ділянки, укладення будь-яких інших договорів, предметом чи наслідками укладення яких може бути перехід будь-яких прав щодо Земельної ділянки або їх додаткове обтяження.

Згідно пункту 7 Договору доручення сторони домовилися про виключне право Повіреного на вчинення від імені та за рахунок Довірителя всіх юридичних дій, передбачених договором. Сторони визначили дану умову як істотну умову договору Доручення, тому Довіритель утримується від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного договору.

Пунктом 6 додатку № 1 до Договору доручення передбачено, що сторони домовилися, що у випадку порушення виключного права Повіреного (пункт 7 Договору доручення) Довірителем, порушення підпункту 9.2 даного Договору, або самостійного продажу Довірителем земельної ділянки будь-яким третім особам, Довіритель сплачує на користь Повіреного неустойку у подвійному розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, що визначена у пункті 1 даного додатку № 1 до Договору доручення. Сплата неустойки здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати порушення умов Договору.

Відповідно до пункту 1 додатку № 1 до Договору доручення сторони погодили, що продаж земельної ділянки має бути здійснено за ціною не менше ніж 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок.

Пунктом 2 додатку № 1 до Договору доручення встановлено, що на забезпечення дійсності зобов`язань щодо виключного права Повіреного та підтвердження належного виконання ним обов`язків згідно Договору, останній протягом 1-го банківського дня після підписання даного договору перераховує Довірителю на його банківський рахунок кошти у розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, вказаної у пункті 1 додатку № 1 до Договору. Перерахування вказаних вище коштів є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання Повіреним, згідно частини другої статті 546 ЦК України та підлягає поверненню Повіреному після припинення зобов`язань Сторін по даному Договору або при порушенні Довірителем умов цього Договору.

05.07.2023 Позивачем здійснена оплата Відповідачу в сумі 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок в порядку ст. 546 ЦК України та у відповідності до умов п. 2 Додатку № 1 і п. 7 Договору доручення в рахунок забезпечення виконання зобов`язання. Факт оплати вказаних вище коштів стверджується платіжною інструкцією № 50 від 05.07.2023.

05.07.2023 Відповідачем на підтвердження та виконання умов п. 6 Договору доручення видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Станіславчуком О.В. та зареєстрована в реєстрі за № 283.

27.07.2023 Позивачем на підставі Довіреності та на виконання зобов`язань по Договору доручення було подано для реєстрації намір щодо продажу земельної ділянки заяву у вигляді складеного Позивачем проекта Договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідно до якого вартість продажу земельної ділянки становить 570 517 (п`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 00 копійок

27.07.2023 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіною Н.В. на підставі заяви та проекту договору купівлі-продажу Земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 51155242 про реєстрацію обтяження. Вид обтяження: намір власника Земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо продажу земельної ділянки, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП № 348084818 від 26.09.2023.

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіною Н.В. направлено орендарю Земельної ділянки - ПСП «УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 30617889), який відповідно до положень ч. 1 ст. 130-1 Земельного кодексу України є суб`єктом переважного права другої черги купівлі земельної ділянки, повідомлення про реєстрацію наміру щодо продажу Земельної ділянки та проект Договору купівлі-продажу Земельної ділянки. ПСП «УКРАЇНА» отримало повідомлення від приватного нотаріуса Силіної Н.В.

01.08.2023 Позивачем здійснено комерційну пропозицію та досягнуто згоди щодо придбання в майбутньому Земельної ділянки громадянином України ОСОБА_6 . Свою згоду сторони зафіксували у Протоколі про наміри, так як сторонам Протоколу було невідомо яким буде волевиявлення суб`єкта переважного права другої черги щодо купівлі земельної ділянки. Отже, Позивач мав реальні підстави розраховувати на отримання винагороди на підставі п. 5 Додатку №1 до Договору доручення, так як дану Земельну ділянку могли би придбати або ПСП «Україна», або ОСОБА_6 .

В подальшому Відповідач самостійно приймає рішення щодо розпорядження Земельною ділянкою та укладає 24.09.2023 Договір купівлі-продажу Земельної ділянки (серія та номер: 1625, виданий 24.09.2023, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошева В.О.), чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання утримуватися від таких дій (п. 7 та п.п. 9.2. Договору доручення).

Такі дії підтверджуються Інформаційною довідкою № 348084818 з ДРРП від 26.09.2023.

У відповідь на усну претензію Позивача щодо порушення умов Договору доручення Відповідачем останній 27.09.2023 здійснює повернення суми забезпечувального платежу у розмірі 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок, чим підтверджує факт порушення ним умов договору, так як п. 3 Додатку N21 до Договору доручення № 22/:06:000:0012 від 05.07.2023 передбачено повернення Повіреному суми забезпечувального платежу або після припинення зобов`язань Сторін по даному Договору, або при порушенні Довірителем умов цього Договору. Оскільки договір доручення 22/:06:000:0012 від 05.07.2023 ані станом на дату повернення коштів, ані станом на дату звернення до суду не припинив свою чинність і не є розірваним, то, відповідно, підставою повернення коштів є саме порушення Довірителем умов договору доручення.

Станом ані на дату продажу Земельної ділянки (24.09.2023), ані на дату подання даного позову Позивач не отримував від Відповідача ані повідомлення про відмову від Договору доручення, ані повідомлення про скасування Довіреності від 05.07.2023. Таким чином станом на дату продажу Земельної ділянки та на дату подання позову Договір доручення є чинним та мало місце порушення вищеназваних умов Договору доручення Відповідачем.

Факт самостійного продажу Відповідачем Земельної ділянки також підтверджується матеріалами нотаріальної справи приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіною Н.В. щодо реєстрації наміру щодо продажу Земельної ділянки та матеріалами нотаріальної справи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кошевої В.О. щодо продажу цієї Земельної ділянки.

Враховуючи викладене Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_2 ):

-неустойку, передбачену пунктом 6 додатку № 1 до договору доручення - самостійний продаж Довірителем земельної ділянки будь-яким третім особам - у подвійному розмірі мінімальної ціни земельної ділянки: 707 866 (сімсот сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 00 коп. (353 933 х2 = 707866 грн, де 353933,00 - розмір мінімальної ціни земельної ділянки);

-упущену вигоду у розмірі 216 584 (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. (570517,00 грн -353933,00 грн);

а всього: 924 450 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відшкодувати за рахунок Відповідача сплачений судовий збір у розмірі 9244 (дев`ять тисяч двісті сорок чотири) гривні 50 копійок.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Єкимов І.С. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача адвокат Осадчий А.А. в судовому засіданні позов не визнав.

Надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в ньому.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія та номер: ЯБ№018572), виданим 27.07.2005 Попільнянською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,5302 га, з кадастровим номером :06:000:0012, що розташована на території Романівської сільської рада Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області. Наведене підтверджується також Інформаційною довідкою №348084818 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2023. Державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 10.05.2019 ОСОБА_5 , державним реєстратором Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, номер запису про право власності: 31506318, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247. Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 29.07.2005 Відділом Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області.

28 березня 2018 року ОСОБА_2 уклала договір оренди землі площею 5,5302 га, з ОСОБА_7 ПСП «Україна» строком на 10 років.

05 липня 2023 року ОСОБА_2 , який був власником земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,5302 га, з кадастровим номером :06:000:0012, що розташована на території Романівської сільської рада Житомирського (колишнього Попільнянського) району Житомирської області, уклав Договір доручення № 22/:06:000:0012 та додаток № 1

з ОСОБА_4 , який зареєстрований як фізична особа- підприємець (дата державної реєстрації 03 червня 2019 року, номер державної реєстрації №2 007896), згідно з яким сторони погодили істотні умови Договору, правові наслідки невиконання умов Договору, зокрема, Позивач зобов`язався вчинити юридичні дії, необхідні, спрямовані та пов`язані з підготовкою до продажу та проведення продажу земельної ділянки, а Відповідач зобов`язався утриматись від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного Договору.

Згідно п. 2 Договору доручення Довіритель зафіксував запевнення про обставини, що мають значення для укладення, виконання та припинення даного Договору (у порядку, передбаченому ст. 650-1 ЦК України). Так, відповідно до п.п. 2.3. Договору доручення Довіритель запевнив Повіреного, що на земельну ділянку наявні права третіх осіб, а саме: Земельна ділянка передана в оренду ПСП «УКРАЇНА» на підставі договору оренди б/н від 28.03.2018 зі змінами та доповненнями. Дата закінчення дії договору оренди: 28.03.2033, що підтверджується відомостями з ДРРП про інше речове право. Станом на дату укладення даного Договору Довіритель не отримував орендну плату за користування земельною ділянкою за майбутні періоди з дати укладення цього Договору.

Відповідно до п.п. 9.2. Договору оренди Довіритель зобов`язувався утримуватися від укладення будь-яких інших договорів, предметом чи наслідками укладення яких може бути перехід будь-яких прав щодо Земельної ділянки або їх додаткове обтяження.

Згідно пункту 7 Договору доручення сторони домовилися про виключне право Повіреного на вчинення від імені та за рахунок Довірителя всіх юридичних дій, передбачених договором. Сторони визначили дану умову як істотну умову договору Доручення, тому Довіритель утримується від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного договору.

Пунктом 6 додатку № 1 до Договору доручення передбачено, що сторони домовилися, що у випадку порушення виключного права Повіреного (пункт 7 Договору доручення) Довірителем, порушення підпункту 9.2 даного Договору, або самостійного продажу Довірителем земельної ділянки будь-яким третім особам, Довіритель сплачує на користь Повіреного неустойку у подвійному розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, що визначена у пункті 1 даного додатку № 1 до Договору доручення. Сплата неустойки здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати порушення умов Договору.

Відповідно до пункту 1 додатку № 1 до Договору доручення сторони погодили, що продаж земельної ділянки має бути здійснено за ціною не менше ніж 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок.

Пунктом 2 додатку № 1 до Договору доручення встановлено, що на забезпечення дійсності зобов`язань щодо виключного права Повіреного та підтвердження належного виконання ним обов`язків згідно Договору, останній протягом 1-го банківського дня після підписання даного договору перераховує Довірителю на його банківський рахунок кошти у розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, вказаної у пункті 1 додатку № 1 до Договору. Перерахування вказаних вище коштів є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання Повіреним, згідно частини другої статті 546 ЦК України та підлягає поверненню Повіреному після припинення зобов`язань Сторін по даному Договору або при порушенні Довірителем умов цього Договору.

Відповідно до платіжної інструкції № 50 від 05 липня 2023 року позивач ОСОБА_4 перерахував на рахунок ОСОБА_2 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок.

05 липня 2023 року Відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження та виконання умов п. 6 Договору доручення видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Станіславчуком О.В. та зареєстрована в реєстрі за № 283.

27 липня 2023 року Позивачем на підставі Довіреності та на виконання зобов`язань по Договору доручення було подано для реєстрації намір щодо продажу земельної ділянки заяву у вигляді складеного Позивачем проекта Договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідно до якого вартість продажу земельної ділянки становить 570 517 (п`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 00 копійок

27 липня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіною Н.В. на підставі заяви та проекту договору купівлі-продажу Земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 51155242 про реєстрацію обтяження. Вид обтяження: намір власника Земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо продажу земельної ділянки, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП № 348084818 від 26.09.2023.

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіною Н.В. направлено орендарю Земельної ділянки - ПСП «УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 30617889), який відповідно до положень ч. 1 ст. 130-1 Земельного кодексу України є суб`єктом переважного права другої черги купівлі земельної ділянки, повідомлення про реєстрацію наміру щодо продажу Земельної ділянки та проект Договору купівлі-продажу Земельної ділянки.

ПСП «УКРАЇНА» отримало повідомлення від приватного нотаріуса Силіної Н.В.

01 серпня 2023 року Позивачем здійснено комерційну пропозицію та досягнуто згоди щодо придбання в майбутньому Земельної ділянки громадянином України ОСОБА_6 . Свою згоду сторони зафіксували у Протоколі про наміри.

В подальшому Відповідач ОСОБА_2 самостійно приймає рішення щодо розпорядження Земельною ділянкою та укладає 24.09.2023 Договір купівлі-продажу Земельної ділянки (серія та номер: 1625, виданий 24.09.2023, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошева В.О.), чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання утримуватися від таких дій (п. 7 та п.п. 9.2. Договору доручення). Наведене підтверджуються Інформаційною довідкою № 348084818 з ДРРП від 26.09.2023.

У відповідь на усну претензію Позивача щодо порушення умов Договору доручення Відповідачем останній 27.09.2023 здійснив повернення суми забезпечувального платежу у розмірі 353 933 (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок, чим підтверджує факт порушення ним умов договору, так як п. 3 Додатку №1 до Договору доручення № 22/:06:000:0012 від 05.07.2023 передбачено повернення Повіреному суми забезпечувального платежу або після припинення зобов`язань Сторін по даному Договору, або при порушенні Довірителем умов цього Договору.

Згідно п. 3 Додатку №1 до Договору доручення № 22/:06:000:0012 від 05.07.2023 забезпечувальний платіж підлягає поверненню Повіреному після припинення зобов`язань Сторін по даному Договору або при порушенні Довірителем умов цього Договору. Враховуючи, що станом на 27.09.2023 року зобов`язання Сторін за Договором доручення не були припинені, повернення відповідачем забезпечувального платежу є підтвердженням порушення Довірителем умов Договору доручення №№ 22/:06:000:0012 від 05.07.2023.

24 вересня 2023 року, під час дії Договору доручення, Відповідач здійснив самостійний продаж земельної ділянки, право власності на яку, згідно Інформаційної довідки №347767436 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.09.2023, перейшло до ОСОБА_8 , яка є керівником ПСП «Україна» (суб`єкт переважного права другої черги) на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.09.2023, який був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного н.о. Київської області Мозковим Є.В..

Відповідно до зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як передбачено статтею 214 ЦК України, особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

За змістом статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

В силу статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою ІНШІЙ особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (частина перша статті 245 ЦК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Із положень статті 249 ЦК України слідує, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови,

які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (частина третя статті 653 ЦК України).

В силу статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором

Частиною першою статті 1007 ЦК України унормовано, що довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Відповідно до статті 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору; визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім; смерті довірителя або повіреного. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Якщо повірений діє як підприємець, сторона, яка відмовляється від договору, має повідомити другу сторону про відмову від договору не пізніш як за один місяць до його припинення, якщо триваліший строк не встановлений договором.

Сутність представництва зводиться до того, що цивільні права та обов`язки належать одній особі, а здійснюються безпосередньо іншою особою; представник вчиняє лише певні юридичні дії; представник діє не від свого імені, а від імені іншої особи; представник діє виключно в межах наданих йому повноважень; правові наслідки настають не для представника, а для особи, яку він представляє. Правовідносини представництва можуть виникати як на підставі довіреності (письмовий документ, який видається довірителем повіреному для представництва перед третіми особами), так і на підставі договору. Довіреність як односторонній правочин і договір як консенсуальний, двосторонній правочин є основними документами, що посвідчують права представників під час вчинення ними певних дій При цьому внутрішні відносини представництва оформлюються договором доручення, а зовнішні довіреністю.

На підставі Договору доручення довіритель, як правило, видає повіреному довіреність і тим самим легалізує повіреного як представника перед третіми особами. Довіреність відтворює повноваження повіреного, визначене умовами Договору доручення. Договір доручення і довіреність є документами, які оформляються для належного виконання повіреним вказівок довірителя. Отже, договір доручення є юридичним фактом, на підставі якого виникає добровільне представництво. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі №766/16332/20.

Представництво як за довіреністю, так і за договором, припиняється внаслідок скасування довірителем довіреності та/або відмови довірителя від договору. Довіритель вправі скасувати довіреність і відмовитися від договору доручення у будь-який час. При цьому довіритель зобов`язаний негайно повідомити повіреного у належній формі про скасування довіреності та відмову від договору. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2022 року у справі № 146/1094/21, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України).

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651, 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №910/4391/19 звернув увагу на те, що одним із найголовніших принципів цивільного права є забезпечення стабільності договору, яка забороняє односторонню відмову від договору, за виключенням випадків, передбачених законом або договором.

Відмова від договору за своєю суттю є одностороннім правочином і, з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав, а тому не вимагає згоди другої сторони Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо одна сторона направила іншій стороні відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її іншою стороною. Також у постанові від 12 травня 2022 року в справі № 756/15123/18 Верховний Суд наголосив, що належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п.2 ч. 2 даної статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу частини першої статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим, у тому числі суб`єктом господарювання, грошових сум (чи інших цінностей), якби інший учасник відносин у не допустив правопорушення.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи наслідком такої протиправної поведінки.

Водночас пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 13 грудня 2018 року (справа № 923/700/17), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Також, Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2021 року по справі №161/14197/20 вказав, що протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Суд дійшов висновку, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язання за Договором доручення позивачу було завдано майнової шкоди у виді упущеної вигоди, що підтверджується заявою про намір щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, проектом договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження у виді наміру власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо її продажу, повідомленням приватного нотаріуса про державну реєстрацію наміру щодо продажу земельної ділянки ПСП «Україна», яке орендує вказану земельну ділянку, протоколом про наміри ФОП ОСОБА_4 здійснити продаж земельної ділянки ОСОБА_6 за ціною, що зафіксована у намірі щодо продажу Земельної ділянки (проекті договору купівлі-продажу) - 570 517 (п`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Отже, в даному випадку Позивач мав реальні підстави розраховувати на отримання винагороди на підставі п. 5 Додатку №1 до Договору доручення в розмірі 216 584 (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 00 коп (570517,00 грн -353933,00 грн.), так як дану земельну ділянку могли би придбати на цих умовах або ПСП «УКРАЇНА» або ОСОБА_6 , в зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з Відповідача упущеної вигоди підлягає повному задоволенню.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Як передбачено статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Неустойка (штраф, пеня) є одним із видів (способів) забезпечення грошового зобов`язання. Розмір і порядок нарахування неустойки визначається письмовим договором.

Відповідач порушив умови Договору доручення (пункт 7 та підпункт 9.2 договору) щодо виключного права Позивача на вчинення від імені та за рахунок Довірителя всіх юридичних дій із продажу земельної ділянки. Факти вчинених порушень підтверджуються Інформаційною довідкою з ДРРП № 348084818 від 26.09.2023. Відповідальність за ці порушення умов договору передбачена пунктом 6 додатку № 1 до Договору доручення: у випадку порушення виключного права Повіреного (пункт 7 Договору доручення) Довірителем, порушення підпункту 9.2 даного Договору, або самостійного продажу Довірителем земельної ділянки будь-яким третім особам, Довіритель сплачує на користь Повіреного неустойку у подвійному розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, що визначена у пункті 1 даного додатку № 1 до Договору доручення. Сплата неустойки здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати порушення умов Договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд враховуючи, що неустойка в розмірі 707866 гривень в декілька разів перевищує розмір упущеної вигоди Позивача, а також ту обставину, що Відповідач є особою похилого віку, вважає за необхідне зменшити її розмір і стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 216584 гривень.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, позивачем сплачено судовий збір в розмірі: 9244 грн. 50 коп. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, стягненню з Відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 4331 грн. 68 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 202, 203, 214, 215, 220, 237, 244, 248, 249, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 623, 626, 628, 635, 638, 651, 654, 1000, 1007, 1008, 1166 ЦК України; ст. ст. 130-1 ЗК України; ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 50, 76, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, передбаченої пунктом 6 додатку № 1 до договору доручення та упущеної вигоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку, передбачену пунктом 6 додатку № 1 до Договору доручення № 22/:06:000:0012 в розмірі 216584 гривень, упущену вигоду у розмірі 216584 гривень, а всього стягнути 433168 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 4331 гривня 68 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко