ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 207/2586/23 Номер провадження 22-ц/814/3228/24Головуючий у 1-й інстанції Герцов О.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року, постановлене суддею Герцовим О.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція боргів») звернулося в суд із указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства суму заборгованості за кредитним договором №00-581269 у розмірі 24 948,00 грн., із яких: 8 400,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12 264,00 грн. - заборгованість за звичайними відсотками; 4 284,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; а також понесені судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 13.01.2020 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-581269, підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на його номер мобільного телефону.

У подальшому між кредитором та позивачем булл укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до якого, останній передав належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло за плату належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, серед яких є і ОСОБА_1 .

Таким чином позивач набув право вимоги за кредитним договором, по якому позичальник має непогашену заборгованість, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25.10.2023 позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором№00-581269 від 13.01.2020 у сумі 24 948,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору та виникнення у відповідача заборгованості за ним в розмірі, заявленому до стягнення.

Не погодившись із таким рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог позову відмовити.

Повідомляє, що із 28.02.2023 по теперішній час проходить військову службу, а тому не міг отримати та ознайомитися зі змістом заявлених до нього позовних вимог та заперечити їх в суді першої інстанції.

Наголошує, що не підписував кредитний договір, чий підпис стоїть на такому документі йому не відомо. Натомість, оскаржуване судове рішення не містить відомостей про наявність документів на підтвердження фактичного отримання ним кредитних коштів, тоді як розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, що, на його думку, виключає підстави стягнення заборгованості за таким договором.

Цитуючи зміст статті 1082 ЦК України, звертає увагу, що не отримував повідомлення про укладення між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу, проте викладені обставини безпідставно не становили предмет дослідження суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.08.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 23.08.2024.

30.08.2024 та повторно 17.09.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

До апеляційної скарги позивачем надано докази, які не становили предмет дослідження суду першої інстанції, а саме: детальний розрахунок заборгованості, інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» №301/01 від 30.01.2023, Додаток до інформаційної довідки №301 від 30.01.2023, платіжну інструкцію №19189 від 27.12.2020, договір факторингу.

Згідно із частинами другою, третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Із огляду на викладені норми процесуального закону, установивши, що належних обґрунтувань, за яких позивач при зверненні в суд із позовом не міг надати такі докази, відзив на апеляційну скаргу не містить, винятковість випадку, апеляційним судом не установлена, а тому за правилами статті 367 ЦПК України такі докази апеляційним судом до уваги не приймаються.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що13.01.2020 споживачем ОСОБА_1 підписано (аналог власноручного (електронного) підпису, відтворений шляхом використання споживачем свого логіна та пароля встановлених при створення споживачем особистого кабінету на сайті https://kachay.com.ua) паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)./а.с.9-10/

13.01.2020 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-581269; у графі підпис сторін зазначено: Позичальник: ОСОБА_1 підписано (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора).

За умов такого договору, кредитодавець надає у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (п.1.1.)

Сума кредиту складає 8 400,00 грн. тип кредиту - кредит (п.1.2.); строк дії кредиту: 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 12.02.2020 або в інші дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пп. 1.3.1.-1.3.3. цього договору. Графік повернення платежів - без врахування передбачених цим договором пролонгації строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, визначений додатком №1 до цього договору. При цьому, у випадку здійснення пролонгації строку дії кредиту, відповідно до пп.1.3.1-1.3.2. договору новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті на письмову вимогу позичальника (п.1.3.).

Процентна ставка за користування коштами кредиту: 2,00% в день (720% річних). Ти процентної ставки - фіксована (п.1.4.). Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (п.1.5.). Реальні річна процентна ставка - 720% (п.1.6.). Загальна вартість кредиту складає: 13440,00 грн. (п.1.7.).

Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 8400,00 грн. на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України (п.2.1.1); за використання системи для дистанційного отримання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1400,00 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику на платіжну картку в момент такого надання. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 7 000,00 грн. (п.2.2.)./а.с.6-7/

Додатком №1 до кредитного договору №00-581269 від 13.01.2020 є графік платежів, де графі «позичальник» зазначено: ОСОБА_1 підписано (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора)./а.с.8/

22.12.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу №22122022/2, за умов якого позивач прийняв належні кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників./а.с.11-13/

Відповідно до витягу з реєстрів боржників до договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24 948,00 грн./а.с.15/

Згідно із розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-581269 від 13.01.2020 за період із 27.09.2021 по 30.04.2023 загальна сума боргу складає 24 948,00 грн., із яких: 8 400,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12 264,00 грн. - заборгованість за звичайними відсотками; 4 284,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками./а.с.16/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, факт укладення договору та виникнення заборгованості по них.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно, цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Наведені норми процесуального права, суд першої інстанції не правильно застосував, встановивши обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Як убачається зі змісту договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-581269 від 13.01.2020, у реквізитах сторін зазначено особу позичальника: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Дзержинським РВ УМВС, 15.05.2007, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.6/. Проте така інформація суперечить паспортним даним відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено реквізити паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданий 08.05.2007 Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ./а.с.44,67/

Крім неправильних паспортних даних особи позичальника ОСОБА_1 ні у договорі про надання коштів у позику, ні у паспорті споживчого кредиту не містяться відомості про номер його мобільного телефону, електронну пошту, а також належність позичальнику банківської картки № НОМЕР_1 , що сукупно свідчить про недоведеність проходження позичальником повної ідентифікації, що також унеможливлює проведення операції по замовленню договору позики.

Отже, беручи до увагу, що для укладення електронного договору позики необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, котре надходить у формі листа до електронної пошти, враховуючи, що сам договір не містить унікальної комбінації букв та/або цифр, а лише прізвище позичальника, твердження відповідача про не використання ним ідентифікатора електронного підпису та укладання оспорюваного кредиту з невідомою особою - заслуговують на увагу.

При цьому апеляційний суд враховує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За змістом зазначеної норми підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) тощо.

У справі, що переглядається, окрім раніше встановленої апеляційним судом відсутності доказів, що саме відповідач отримав одноразовий ідентифікатор електронного підпису та будь-яким способом застосував його, позивачем не надано доказів на підтвердження фактичного здійснення кредитором транзакцій і отримання відповідачем коштів згідно з договором позики. Натомість, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом існування боргу.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач отримав кредит у розмірі 8 400,00 грн., із яких 1 400,00 грн. списана кредитодавцем комісія, за договором надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №00-581269 від 13.01.2020 та наявності заборгованості за наданим кредитом у загальному розмірі 24 948,00 грн. У матеріалах справи також відсутні докази, що підтверджують виконання ТОВ «Качай гроші» умов договору позики щодо здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, вказаний ним у заявці, яка суду для дослідження не надана.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню, із постановленням нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн./а.с.62/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року-скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 4 026,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24.09.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак