Провадження № 4-с/537/9/2024
Справа № 1615/1003/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судового засідання Бобровської К.Д., скаржника ОСОБА_1 , представника Крюківського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Захарченко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м. Кременчука скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить суд зняти арешт та оголошення заборони на його відчуження з нерухомого майна, - об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, належне йому, накладений державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н.І. за постановою від 07.06.2017 у виконавчому провадженні №52414404.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на виконанні Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження 52414404 по примусовому виконанню виконавчого листа, що виданий Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором. Постановою державного виконавця від 19.12.2018 виконавчий документ про стягнення з нього, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 412798,16грн. було повернуто стягувачу з позначкою про повторне пред`явлення для виконання в строк до 19.12.2018 року. У вказаній постанові державним виконавцем зазначено про те, що іншого майна, на яке можливо було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Однак, при оновленні застосунку «Дія», ним отримано інформацію про обтяження № 20796216, а саме територіального управління юстиції у Полтавській області, державним виконавцем Захарченко Наталією Іванівною, 07.06.2017 винесено постанову про арешт нерухомого майна по виконавчому провадженню 52414404, яка зареєстрована: 07.06.2017 о 17:04:21. 22.02.2024 ним, було подано заяву до Крюківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції міста Кременчука у Полтавській області, про скасування арешту. Оскільки ним більше місяця відповідь не була отримана, на початку квітня в телефонному режимі він дізнався, що у скасуванні арешту йому було відмовлено, та мотивовано тим, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (архів) наче виявлено ряд невиконаних зобов`язань. З вказаними діями він категорично не погоджується. Так, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті, asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові ОСОБА_1 , відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з нього, ОСОБА_1 . Відповідно до даних Інформації з Єдиного реєстру боржників за параметрами запиту « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня. Окрім цього, за Автоматизованою системою виконавчих проваджень, по виконавчому провадженню 52414404, за яким 07.06.2017 року винесено постанову про накладення арешту, воно значиться завершеним. Таким чином, в. о. начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук, на його законну вимогу про скасування арешту по завершеному виконавчому провадженню 52414404, запропоновано сплатити якісь кошти за іншими виконавчими провадженнями, про які йому взагалі не було відомо, постанови про відкриття вказаних виконавчих проваджень йому не вручались, та на даний час на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебувають. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обоє 'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно із положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виходячи зі змісту ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувана державний виконавець, одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Аналогічні положення містяться і у чинній редакції Закону. Відповідно до положень ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у т.ч. від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; б) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) зняття арешту в порядку, передбаченому ст. 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що у всіх інших, випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 06.04.2011р.) передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», підлягає примусовому виконанню. У вказаному випадку, що виконавче провадження повернуто. Строки пред`явлення стягувачами до виконання, повернутого 19.12.2018 виконавчого документу, вийшли. Саме у зв`язку з цим, він просив зняти арешт з майна. Окрім цього, ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.02.2021 у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання відмолено, (вказана ухвала набрала законної сили 03.03.2021 року), тому вважає, що є всі підстави для зняття арешту. При цьому просить суд враховувати те, що наявність протягом тривалого часу, майже 7 років, не скасованого арешту майна, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано скаржнику строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення даної ухвали.

25.04.2024 скаржником вказані в ухвалі Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2024 недоліки усунуто.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду.

02.05.2024 представником Крюківського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Оникій подано відзив на скаргу, відповідно до якого остання просить відмовити у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця. В обґрунтування відзиву зазначила, що перевіркою даних АСВП встановлено, що під час примусового виконання виконавчого провадження № 52414404 з примусового виконання виконавчого листа № 1615/1003/2012, виданого 07.06.2013 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 412 798,16 грн. арешт на майно боржника дійсно накладався в порядку примусового виконання рішення суду. Згідно перевірки даних в АСВП виконавче провадження № 52414404 було завершено 19.12.2018 на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з правом повторного пред`явлення. Після 19.12.2018 виконавчий документ для виконання на адресу відділу не надходив. Згідно перевірки даних виконавчих проваджень, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, відомості про фактичне виконання виконавчого провадження, в рамках якого накладався арешт відсутні. Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Враховуючи вимоги ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту, окрім як за рішенням суду на даний час у державного виконавця немає. Таким чином, скарга на бездіяльність державного виконавця Крюківського ВДВС є необгрунтованою та безпідставною, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

09.05.2024 ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, відповідно до якої останній просить скаргу на бездіяльність державного виконавця задовольнити з аналогічних підстав, які викладені у скарзі, окрім того вказав, що оскільки Крюківським ВДВС у м.Кременчуці йому було відмовлено у знятті арешту, тому, враховуючи висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19 про те, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, вважає, що ним обрано вірний спосіб захисту, що передбачений чинним законодавством, а саме - звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, що передбачений розділом VII ЦПК України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Захарченко Н.І. у судовому засіданні в задоволені скарги просила відмовити в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал»» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши скаргу та матеріали цивільної справи №1615/1003/12, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 18.02.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором від 26.08.2008 року №СL D03/123/2008 у розмірі 412 798 грн. 16 коп.

07.06.2013 на виконання зазначеного рішення Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано 2 виконавчих листа №1615/1003/12 про стягнення з з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором від 26.08.2008 року №СL D03/123/2008 у розмірі 412 798 грн. 16 коп., зокрема один, де боржником зазначений ОСОБА_1 , який був пред`явлений стягувачем до примусового виконання до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області (до зміни назви Крюківський відділ державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області).

Постановою державного виконавця Крюківського ВДВС м. Кременчук ГУТЮ у Полтавській області Горбульова А.В. відкрито виконавче провадження №52414404 з примусового виконання виконавчого листа №1615/1003/2012, виданого 07.06.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором у розмірі 412 798 грн. 16 коп., де боржником є ОСОБА_1 ..

У ході здійснення виконавчого провадження №52414404, з примусового виконання виконавчого листа №1615/1003/2012, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 07.06.2013, де боржником є ОСОБА_1 , у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.06.2017 зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника, серія та номер 52414404, виданої 07.06.2017 Крюківським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, державний виконавець Захарченко Н.І., що підтверджується інформаційною довідкою №376450112, сформованою 29.04.2024, яка містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, та постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н.І. про арешт майна боржника від 07.06.2017.

19.12.2018 державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н.І. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з правом повторного пред`явлення.

01.03.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.02.2013 в цивільній справі 1615/1003/12 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором на його Правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвала набрала законної сили 18.03.2019.

02.12.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою, відповідно до якої просило видати дублікат виконавчого листа № 1615/1003/12, звернувши до виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.02.2013 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

15.02.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання відмовлено. Ухвала набрала законної сили 03.03.2021.

22.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Листом за підписом в.о. начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С. Комаревцева від 28.01.2024 за вих.№25334, ОСОБА_1 відмолено у знятті арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження № 52414404 з примусового виконання виконавчого листа № 1615/1003/12, у зв`язку з тим, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих провадження (архів) виявлено ряд невиконаних ОСОБА_1 зобов`язань, зокрема виконавчого листа №1615/1003/2012 від 07.06.2013 Крюківського районного суду м. Кременчука про стягнення боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на загальну суму з виконавчим збором та витратами виконавчого провадження - 454 939,98 грн.. Роз`яснено, що після сплати заборгованості або надання довідок/відомостей про сплату заборгованостей стягувачем питання припинення арешту майна буде переглянуто.

Разом з тим, як встановлено судом, та зокрема підтверджується наданими поясненням представника Крюківського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Захарченко Н.І., згідно перевірки даних в АСВП виконавче провадження № 52414404 було завершено 19.12.2018 на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з правом повторного пред`явлення. Після 19.12.2018 виконавчий документ для виконання на адресу відділу не надходив.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті, asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові ОСОБА_1 , станом на 02.04.2024 відкриті виконавчі провадження відсутні.

Відповідно до довідки, сформованої 02.04.2024, що містить інформацію з Єдиного реєстру боржників, за параметрами запиту « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня.

Згідно довідки, наданої Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.05.2024 за вих.№51638, виконавче провадження №52414404, станом на 01.02.2024, знищено з підстав закінчення строку зберігання.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника, а тому в діях посадових осіб Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не було порушень норм ЗУ «Про виконавче провадження», щодо не зняття арешту з майна боржника повертаючи виконавчий документ сягувачу.

Разом з тим, суд зазначає, що спір у даній справі, виник не у зв`язку з оскарженням бездіяльності у вигляді не зняття арешту державним виконавцем, який здійснював виконавчі дії у виконавчому провадженні на стадії їх завершення під час повернення виконавчого документа стягувачу у 2018 році, а у зв`язку з тим, що на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту було відмовлено зняти арешт з майна боржника, та надано роз`яснення щодо дій, які необхідно вчинити для зняття такого арешту.

Діючим законодавством, передбачено можливість божника, в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», звернутися до начальника відділу зі скаргою та усунути порушення своїх прав. Проте, як встановлено судом, ОСОБА_1 зі скаргою не звертався, а тому дії посадових осіб Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання відповіді з відповідними розяснення, були правомірними.

Таким чином, визначених Законом підстав для висновку про неправомірність оскаржуваних ОСОБА_1 дій державного виконавця, зокрема оскарження бездіяльності у вигляді не зняття арешту з належного йому нерухомого майна державним виконавцем не вбачається.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що вимоги божника про зняття арешту з належного йому майна підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 2 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналіз норм закону якими врегульовано порядок примусового виконання рішення суду дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа. Застосування арешту майна, як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення прав людини, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Із матеріалів справи не вбачається, що стягувач повторно не пред`являв документ до виконання протягом визначених законом строків, при цьому з моменту повернення виконавчого документа і до моменту подання скарги пройшло п`ять років. Виконавче провадження № 52414404 знищено за закінчення терміну зберігання, що підтверджується довідкою, наданою Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.05.2024 за вих.№51638.

На даний час будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про існування майнових претензій до боржника ОСОБА_1 суду надано не було.

Доводи державного виконавця щодо несплати ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суд до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять, а державним виконавцем не надано доказів, що у виконавчому провадженні № 52414404 з примусового виконання виконавчого листа виконавчий лист № 1615/1003/12, виданого 07.06.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором у розмірі 412 798 грн. 16 коп., державним виконавцем приймалися рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, відкривалося виконавче провадження і задля виконання цього виконавчого документа накладався арешт на майно боржника.

Суд бере до уваги висновок Верховного Суду, викладений в постанові в постанові від 13 липня 2022 року по справі №2/0301/806/11, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вказані обставини свідчать про те, що зважаючи на незацікавленість та бездіяльність стягувача щодо виконання отриманого виконавчого документа, продовження існуваннґя арешту на майно боржника, призводить до порушення вказаного балансу та відповідно до порушення права власності останнього.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що фактично у діях посадових осіб Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає порушень норм ЗУ «Про виконавче провадження», однак наявність нескасованого арешту майна боржника, за умови відсутності майнових претензій з боку стягувача, за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також те, що виконавче провадження №52414404 знищено, право боржника на розпорядження належним йому майном залишаються необґрунтовано обмеженим.

Тому з метою відновлення прав ОСОБА_1 , відновити які державний виконавець у завершеному виконавчому провадженні не має можливості, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 шляхом зобовязання Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , постановою про арешт майна боржника від 07.06.2017, яка винесена старшим державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н.І. у виконавчому провадженні №52414404.

Суд зауважує, що нормами ЗУ «Про виконавче провадження» можливість зняття арешту державним виконавцем за таких обставин передбачена.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259-261, 447-453 ЦПК України, суд,

постановив

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Зобов`язати Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою про арешт майна боржника від 07.06.2017, яка винесена старшим державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Наталією Іванівною у виконавчому провадженні №52414404 з примусового виконання виконавчого листа № 1615/1003/2012, виданого 07.06.2013 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 412 798, 16 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 17.05.2024.

Суддя: Дядечко І.І.