Справа № 614/563/21
Провадження № 6/638/643/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шамраєва М.Є.,

з участю: секретаря судових засідань Виглазової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про заміну сторони у виконавчому листі, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із названою заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача АТ «Кредобанк» у виконавчих листах по цивільній справі № 614/563/21 за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №СL-173859 від 14.03.2019 на правонаступника ТОВ «Свеа Фінанс».

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 у справі № 614/563/21 задоволено позовну заяву АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до договору факторингу № 2 від 21.12.2021 АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №СL-173859 від 14.03.2019. АТ «Кредобанк» виконавчих документів по боржнику ТОВ «Росвен Інвест Україна» не передавало.

Також заявник зазначив, що в нього відсутня інформація про те, що по справі № 614/563/21 видавались виконавчі листи.

25.03.2024 ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Учасники справи та/або їхні представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень проти заяви не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Тож суд вважає, що неявка учасників справи та заявника не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони правонаступником.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд установив наступне.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 у справі № 614/563/21 частково задоволено позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова,б.78, ) суму заборгованості за Кредитним договором №СL-173859 від 14.03.2019 у розмірі згідно розрахунку по заборгованості по Кредитному договору №СL-173859 від 14.03.2019 155 367,69 грн., що складається із: заборгованості за тіло кредиту 94 506,52 грн., заборгованості за відсотками 60 861,17 грн.

Як убачається із змісту договору факторингу № 2 від 21.12.2021 та додатку № 1 до нього АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № СL-173859 від 14.03.2019. Згідно з платіжним дорученням № 4203 від 21.12.2021 ТОВ «Росвен Інвест Україна» здійснено на користь АТ «Кредобанк» оплату фінансування за відступлення права вимоги за вказаним договором факторингу.

25.03.2024 ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс», що підтверджується наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи № 614/563/21, суд з`ясував, що виконавчі листи з примусового виконання рішення Борівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 у названій справі не видавались.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво (стаття 55 ЦПК України) є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки ці інститути регулюються окремими статтями ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідними правами у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Такі висновки щодо застосування указаних норм матеріального і процесуального права викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 2-5029/11 (провадження № 61-998св23).

Водночас в указаній постанові, міститься посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), та Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12 (провадження № 61-1684св22).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу.

З аналізу наведеного, можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що під час розгляду справи в суді до ухвалення судового рішення, а також після ухвалення судового рішення, набрання ним чинності, та до видачі виконавчого листа, можливо замінити сторону у справі її правонаступником з підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Якщо виконавчий лист видано, але виконавче провадження не відкрито, то відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі. Якщо ж відкрито виконавче провадження, то, відповідно, здійснюється заміна сторони виконавчого провадження.

Тобто у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження її правонаступником є безпідставною, так само, як і заміна стягувача чи боржника у виконавчому листі, який судом не видавався.

Такі висновки щодо застосування указаних норм матеріального і процесуального права викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 712/7086/12 (провадження № 61-8079св21).

Водночас, як зазначено в указаній постанові, близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (провадження № 12-48гс20) та постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21).

Указані висновки Верховного Суду суд враховує в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі.

Тож суд доходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про заміну сторони у виконавчих листах у цивільній справі № 614/563/21, що, як установлено судом, не видавались, задоволенню не підлягає.

При цьому суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» не позбавлене можливості звернутись до суду із заявою про процесуальне правонаступництво в порядку ст. 55 ЦПК України і, набувши статусу учасника справи, скористатись відповідними процесуальними правами, зокрема заявляти про видачу виконавчих листів за рішенням Борівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 у цій справі.

Керуючись ст. 55, 260, 261, 263, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про заміну сторони у виконавчому листі - відмовити.

Роз`яснити заявникові право звернутись до суду із заявою про процесуальне правонаступництво в порядку ст. 55 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.Є. Шамраєв