Справа № 2315/1944/2012
4-с/703/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

при секретарі Холодняк Л.П.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла скаргу ОСОБА_4 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець Оксани Федорівни,-

встановив:

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат Простибоженко О.С., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 33469880 з примусового виконання виконавчого листа № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Представник заявника зауважив, що ОСОБА_4 з 29 серпня 2008 року по сьогоднішній день зареєстрований та проживає у м. Сміла Черкаської області.

Таким чином, згідно положень ч. 2 ст. 195 СК України, в періоди відсутності офіційного працевлаштування скаржника, розмір аліментів мав визначатись виходячи з середньої заробітної плати у Черкаській області.

Однак згідно розрахунку державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства, розмір заборгованості зі сплати аліментів в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року, тобто за період, протягом якого ОСОБА_4 не був офіційно працевлаштований, розраховувався з урахуванням інших значень розміру середньої заробітної плати, аніж у Черкаській області.

В зв`язку з цим 23 жовтня 2023 року представник боржника адвокат Простибоженко О.СА. звернувся до Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, у тому числі щодо врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року.

30 жовтня 2023 року державним виконавцем Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ Биховець О.Ф. було складено оновлений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 31 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становить 129 136,09 грн. При цьому, державний виконавець здійснила перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_6 за вказаний період без врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області.

Представник заявника зауважив, що ОСОБА_4 ніколи не проживав, не працював та навіть не перебував у м. Полтава, а тому, на його думку, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням розміру середньої заробітної плати у м. Полтава чи Полтавській області є безпідставним та необґрунтованим.

Також представник заявника вказав, що виконавче провадження № 33469880 первісно було відкрито та перебувало на виконанні у Відділі виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції (згодом - Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві) - за місцем реєстрації роботодавця боржника - Інституту органічної хімії Національної академії наук України.

Передача 19 лютого 2018 року виконавчого провадження № 33469880 до Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області здійснювалась виключно у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_4 у ФОП « ОСОБА_7 », місцем реєстрації якого є м. Полтава. При цьому, місце реєстрації роботодавця боржника - ОСОБА_7 , як фізичної особи-підприємця у м. Полтава, на переконання представника заявника, аж ніяк не свідчить про місце проживання самого скаржника у зазначеному регіоні і відповідно його можливість отримувати доходи саме в цьому регіоні. В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про факт проживання ОСОБА_4 у м. Полтаві. Доказів його проживання в м. Полтаві немає і бути не може.

Зазначене, на думку представника заявника, свідчить, про відсутність підстав для визначення розміру аліментів ОСОБА_4 , виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника у м. Полтава чи Полтавської області.

Вказав також, що ОСОБА_4 не звертався до відділу ДВС щодо контролю за аліментами, в тому числі щодо передачі виконавчого провадження до іншого органу ДВС, оскільки після звільнення з роботи регулярно в добровільному порядку сплачував аліменти на особисту картку ОСОБА_2 до початку повномасштабного вторгнення. З огляду на зазначене, необхідності звернення до відділу ДВС для з`ясування особливостей нарахування розміру аліментів та сплати заборгованості по аліментах не було.

З урахуванням наведеного, представник заявника просить зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. або іншу посадову особу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні № 33469880, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати працівника у Черкаській області.

23 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на скаргу, в якому державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. просила скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення. Вважає, що скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Вказує, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 13 червня 2018 року перебуває виконавче провадження № 33469880, відкрите постановою державного виконавця ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 23 липня 2012 року на виконання виконавчого листа № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки згідно відповіді ПФУ боржник працював у ФОП ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати від 14 червня 2017 № 94/196-18-10, надісланого Інститутом органічної хімії Національної академії наук України (попереднім роботодавцем боржника) на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 10 жовтня 2012 року заборгованість боржника ОСОБА_4 станом на 12 червня 2017 відсутня. Однак, починаючи з 01 квітня 2022 року по 31 жовтня 2023 року аліменти ним не сплачувалися взагалі. В зв`язку з цим державним виконавцем 30 серпня 2023 року винесено постанови щодо встановлення тимчасових обмежень боржника, передбачених п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, 30 серпня 2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника, встановлено, що кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно відповіді Державної податкової служби України від 20 листопада 2023 року боржник з 2018 року не працює. Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України транспортні засоби за ОСОБА_4 не зареєстровані.

23 жовтня 2023 року до відділу надійшла заява ОСОБА_4 про здійснення перерахунку боргу по аліментам, враховуючи розмір середньої заробітної плати працівника у Черкаській області в період з жовтня 2018 по теперішній час та враховуючи здійснені платежі зі сплати аліментів.

30 жовтня 2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 33469880 станом на 31 липня 2023 року, яка становить 129136,09 грн. Згідно вказаного розрахунку заборгованості державним виконавцем було враховано платежі зі сплати аліментів, додані представником боржника до заяви від 23 жовтня 2023 року, однак перерахунок заборгованості по середній місячній заробітній платі працівника у Черкаській області не здійснювався, оскільки в матеріалах виконавчого провадження № 33469880 відсутні докази щодо проживання боржника в Черкаській області.

Так, державний виконавець зазначає, що до заяви представника боржника про здійснення перерахунку заборгованості ОСОБА_4 по аліментам від 24 жовтня 2023 року було додано витяг з реєстру територіальної громади, згідно якого місце проживання боржника ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , водночас доказів того, що боржник фактично проживає за вищевказаною адресою боржником та його представником не надано.

Крім того, у наданому відзиві на скаргу державний виконавець вказує, що у виконавчому документі адреса боржника ОСОБА_4 вказана: АДРЕСА_2 , але у заяві стягувача, поданій при пред`явленні виконавчого документа до виконання вказано фактичну адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3 , тому виконавче провадження було відкрито В ДВС Деснянського районного управління юстиції в місті Києві і перебувало на виконанні саме в Києві, а не в Черкаській області до 2018 року, тобто до передачі вказаного виконавчого провадження за місцем роботи боржника - до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Зауважує також, що вказане виконавче провадження № 33469880 ніколи не перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби у Черкаській області. В свою чергу, боржник, в порушення вимог ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», жодного разу не надав відомостей про його фактичне місце проживання, а також не звертався до відділу державної виконавчої служби з заявою про передачу вказаного виконавчого провадження за місцем його фактичного проживання.

Також, державний виконавець наголошує, що згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 20 листопада 2023 року № 181940078 надано інформацію щодо перетину кордону боржником за період з 01 січня 2018 року по 20 листопада 2023 року та встановлено, що ОСОБА_8 здійснено в`їзд - 22.10.2018 року, виїзд - 28.10.2018 року, в`їзд - 21.11.2018 року, виїзд - 26.11.2018 року, в`їзд - 23.03.2019 року, виїзд - 02.04.2019 року, в`їзд - 08.08.2021 року, виїзд - 02.09.2021 року. Таким чином, згідно даних Державної прикордонної служби України боржник більшість часу перебуває за кордоном, а після 02 вересня 2021 року взагалі відсутні відомості щодо здійснення ним в`їзду на територію України.

Тому, враховуючи те, що боржник ОСОБА_4 за весь час перебування виконавчого документа на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції жодного разу не повідомив орган державної виконавчої служби про своє фактичне місце проживання, хоча згідно вимог закону зобов`язаний це робити, не звертався до відділу державної виконавчої служби з заявою про передачу виконавчого провадження за фактичним місцем проживання боржника, не цікавився розміром заборгованості та порядком нарахування аліментів, фактичне місце проживання боржника невідоме, а згідно відповіді Державної прикордонної служби боржник перебуває за межами України, відтак державний виконавець вважає, що розрахунок заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 33469880 відповідає нормам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, державний виконавець вважає, що при розрахунку заборгованості діяла згідно з своїми посадовими обов`язками, у відповідності до вимог чинного законодавства, тому скаргу представника заявника просила залишити без задоволення.

29 листопада 2023 року представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Кизенко Д.О. через підсистему «Електронний суд» подав письмові пояснення на скаргу, в яких просив у задоволенні скарги відмовити. Вважає, що скарга є безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що твердження представника заявника про те, що боржник ОСОБА_4 постійно до сьогоднішнього дня проживає у м. Сміла Черкаської області не відповідає дійсності та є нічим іншим як маніпуляцією з метою введення в оману суду і ухилення від сплати аліментів. Наголошує, що згідно відомостей отриманих державним виконавцем від Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 02 вересня 2021 року виїхав за межі України та до цього часу перебуває за кордоном. Стверджує, що державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у відповідності до вимог ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України та правильно визначено заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів. Відтак, вважає, що розрахунок заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів відповідає нормам чинного законодавства, а тому скарга представника заявника підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, у разі виявлення в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, чи інших кримінальних правопорушень, просив суд винести окрему ухвалу, направивши її на адресу органів прокуратури з метою перевірки означених фактів та прийняття відповідного процесуального рішення.

29 березня 2024 року від представника заявника адвоката Простибоженка О.С. надійшло клопотання про приєднання доказів, в якому останній надав додаткові пояснення по суті скарги, а також надав копії квитанцій на підтвердження сплати боржником ОСОБА_4 заборгованості по аліментам за період з 04 листопада 2023 року по 28 березня 2024 року. У вказаному клопотанні зауважив, що незважаючи на зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 у м. Сміла, Черкаської області та відсутність будь-яких зв`язків боржника із м. Полтава, державним виконавцем не було враховано розмір середньої заробітної плати у Черкаській області. Звернув увагу суду, що відразу після отримання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, скаржником було частково сплачено заборгованість. Так, 04 листопада 2023 року на офіційний рахунок виконавчої служби було сплачено 36600,00 грн., 04 січня 2024 року - 46000,00 грн.; 28 січня 2024 року - 4 700,00 грн.; 25 лютого 2024 року - 4700,00 грн.; 28 березня 2024 року - 4700,00 грн. Зазначив, що несплата усієї суми заборгованості обумовлена незгодою боржника із здійсненим розрахунком та оскарженням дій державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вказав також, що після отримання розрахунку з дійсною сумою заборгованості зі сплати аліментів, її буде сплачено скаржником у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_4 та стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку, представник заявника - адвокат Простибоженко О.С. підтримав скаргу повністю та просив її задовольнити з мотивів, які викладені в ній, крім того просив розглядати скаргу без участі заявника ОСОБА_4 .

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з клопотанням про розгляд скарги без її участі, про прийняте рішення просила повідомити Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Представник стягувача адвокат Кизенко Д.О. в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку, проти задоволення скарги заперечував, вважає, що при розрахунку заборгованості державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому наголосив, що на думку сторони стягувача, вказану скаргу було подано боржником з метою ухилення від сплати аліментів. Крім того просив суд розглядати скаргу за відсутності стягувача ОСОБА_2 .

Враховуючи ці обставини, а також вимоги ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглядати скаргу без участі заявника ОСОБА_4 , стягувача ОСОБА_2 та державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф., оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представників заявника та стягувача, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи №2315/1944/2012, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Стаття перша Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2012 року у справі № 2315/1944/2012 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2012 року і до досягнення ним повноліття (а.с.17).

17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області на підставі заяви стягувача видано виконавчий лист № 2315/1944/2012 про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 19).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, на підставі вказаного виконавчого листа № 2315/1944/2012 виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 17 травня 2012 року державним виконавцем Відділу виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції 23 липня 2012 року відкрито виконавче провадження № 33469880 (а.с.61 - зворот).

В подальшому вказане виконавче провадження № 33469880 постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. було передане на виконання до Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в зв`язку з тим, що згідно відповіді ПФУ боржник ОСОБА_4 працює у ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області. Аліменти стягнуті по 12 червня 2017 року (а.с. 69).

28 серпня 2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. при здійснені виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2315/1944, виданого 17 травня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено обчислення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до вказаного розрахунку № 89052 від 28 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_9 по аліментах станом на липень 2023 року встановлена у розмірі 268338,26 грн. (а.с. 71- зворот - 73).

Не погоджуючись з вказаним розрахунком, 23 жовтня 2023 року боржник ОСОБА_4 , діючи через свого представника адвоката Простибоженка О.С., звернувся до Київського ВДВС у місті Полтаві Східного МУ МЮ із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, у тому числі щодо врахування розміру середньої заробітної плати працівника у Черкаській області в період з жовтня 2018 року по липень 2023 року (а.с. 38-40, 79-зворот 80-зворот).

30 жовтня 2023 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф., повторно здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Так, згідно довідки-розрахунку від 30 жовтня 2023 року № 127647 заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 33469880, з урахуванням сплачених боржником сум, станом на 31 липня 2023 року становить 129136,09 грн. (а.с. 81-зворот 82-зворот).

Як вбачається з матеріалів скарги при обчисленні вказаного розрахунку заборгованості, державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. застосувала розмір середньомісячної номінальної заробітної плати штатних працівників у м. Полтаві, застосувавши офіційні дані Головного управління статистики у Полтавській області із застосуванням ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст. 195 СК України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Відтак, законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами.

Судом встановлено, та не оспорюється представником заявника, що аліменти боржником на користь стягувача сплачувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. в межах виконавчого провадження № 33469880, обчислювався розмір заборгованості зі сплати аліментів, який було відображено в розрахунках № 89052 від 28 серпня 2023 року та № 127647 від 30 жовтня 2023 (а.с. 79-зворот 80-зворот, 81-зворот 82-зворот).

Отже, суд доходить висновку, що державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф., визначаючи розмір заборгованості зі сплати аліментів діяла в межах зазначених вище норм права та наданих їй повноважень щодо визначення суми заборгованості за аліментами, при цьому суд не вбачає підстав для визнання таких дій неправомірними, виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 195 Сімейного кодексу України, частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів може бути вирішено судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Верховний Суд у своїй постанові від 15 грудня 2021 року по справі № 2208/4771/12 (провадження № 61-11331св21) висловив правову позицію про те, що у вказаній категорії справ стягувач (боржник) вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах.

В свою чергу Верховний Суд у своїй постанові від 4 вересня 2019 року по справі № 753/3326/17 (провадження № 61-21667св18) виділив наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що боржник, як сторона виконавчого провадження, не оспорює право державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. вчиняти дії, направлені на визначення розміру заборгованості за аліментами, але не погоджується з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, проведеними державним виконавцем Биховець О.Ф. Зокрема, не погоджується з розміром середньої заробітної плати для даної місцевості, виходячи з якого державним виконавцем здійснено відповідний розрахунок. Вважає, що повинна враховуватись при розрахунку середня заробітна плата для працівників у Черкаській області, оскільки боржник ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає саме у місті Сміла Черкаської області.

Разом з тим, з відповіді Державної прикордонної служби України № 181921532 від 20 листопада 2023 року, наданої на запит державного виконавця щодо перетину кордону боржником за період з 01 січня 2018 року по 20 листопад 2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 22 жовтня 2018 року здійснено в`їзд на територію України, 28 жовтня 2018 року здійснено виїзд, 21 листопада 2018 року в`їзд, 26 листопада 2018 року - виїзд, 23 березня 2019 року в`їзд, 02 квітня 2019 року - виїзд, 08 серпня 2021 року в`їзд, 02 вересня 2021 року виїзд (а.с. 84-85).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази перебування боржника ОСОБА_4 на території України після 02 вересня 2021 року, оскільки останнім, за повідомленням Державної прикордонної служби України, не здійснювався в`їзд на територію України. Відтак докази постійного проживання/перебування боржника на території м. Сміла Черкаської області матеріали справи не містять.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно з п.4 р.XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 33469880, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів державним виконавцем обчислено виходячи з розміру середньомісячної номінальної заробітної плати штатних працівників м. Полтава у вказаний у розрахунку період, що в повній мірі узгоджується з нормами ч. 2 ст. 195 СК України, п.4 р. XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Відповідно до частин першої і другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно ч. 1 ст. 71 цього закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, частиною 8 передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 Сімейного кодексу України якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

При визначенні терміну «дана місцевість» необхідно виходити з того, що розмір заборгованості по аліментах визначається виконавцем за місцем виконання рішення, тобто це місцевість, в якій проживає, перебуває, працює боржник або за місцезнаходженням його майна, та на яку поширюються функції органу державної виконавчої служби, що здійснює примусове виконання рішення про стягнення аліментів.

У відповідності до Закону України «Про державну статистику» розмір середньої заробітної плати працівника отримується в органах державної статистики.

У виконавчому документі адреса боржника вказана: АДРЕСА_2 (а.с. 60-зворот - 61), згідно заяви стягувача, поданої при пред`явленні виконавчого документа до виконання вказано фактичну адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3 (а.с. 60), відтак виконавче провадження було відкрито Відділом виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві і перебувало на виконанні саме в Києві, до 2018 року, тобто до часу передачі його за місцем роботи боржника ОСОБА_4 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Водночас, як вбачається з матеріалів скарги боржник ОСОБА_4 жодного разу не надав до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомостей про своє фактичне місце проживання, зміну місця роботи, а також не звертався до відділу державної виконавчої служби з заявою про передачу виконавчого провадження за місцем свого проживання.

Враховуючи ту обставину, що судове рішення знаходиться на примусовому виконанні в провадженні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд приходить до висновку, що державним виконавцем обґрунтовано обчислено розмір заборгованості виходячи із розміру середньої заробітної плати одного штатного працівника у м. Полтаві.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись, ст.195 Сімейного кодексу України, ст.259, 260, 447-451 ЦПК України, ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець Оксани Федорівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14 травня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Крива