ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 393/590/23

провадження № 22-ц/4809/758/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дуковського О.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2024 року (суддя Добрострой О.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У вересні 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 05 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений електронний договір № 4728073 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало дповідачу кредит в сумі 13000,00 грн. строком на 28 днів з процентною ставкою 1,90 % в день. 30 жовтня 2021 року ОСОБА_1 частково здійснила погашення заборгованості, у зв`язку з чим відбулося продовження строку дії кредиту ще на 28 днів, тобто до 31.10.2021. 31 жовтня 2021 року відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим строк дії кредитного договору був пролонгований на 90 календарних днів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у неї утворилася заборгованість, яка із врахуванням здійснених платежів становить 42146 грн. і складається з: 13 000 грн. - тіло кредиту, 29 146 грн. - нараховані проценти. 17 січня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги по вказаному кредитному договору.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 42 146 грн, інфляційні втрати - 11421,57 грн, три відсотки річних - 2029,94 грн.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4728073 від 05.09. 2021 року в сумі 42906,94 грн, яка складається з: 13000 грн - сума кредиту, 29146 грн - проценти за користування кредитом, 674,34 грн - інфляційні втрати, 86,60 грн - 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судовий збір в сумі 1657,08 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7717,42 грн.

В апеляційній скарзі представник скаржника - адвокат Гуменюк О.В. просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволені вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що визначений ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» розмір заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності та є значно завищеним. 03 жовтня 2021року ОСОБА_1 здійснила оплату по відсотках на рахунок кредитодавця в розмірі 2074,80 грн. та відповідно до п. 4.2.2 Кредитного договору продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу. Разом з тим, вказує, що позивачем не надано доказів акценту пропозиції Товариством та доказів отримання акценту споживачем, а відтак договір про продовження строку дії основного договору не можна вважати вчиненим. Також на думку скаржника, в разі продовження строку дії договору за ініціативою споживача мала діяти знижена відсоткова ставка в розмірі 0,57 % до 31.10.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн. При цьому, погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2021 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та відповідачем укладено договір №4728073 про надання споживчого кредиту від 05.09.2021 (а.с.110-119).

Згідно з п.п.1.1-1.2 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України ''Про електронну комерцію'', в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефона споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбаченні договором.

Відповідно до п.п.1.3-1.5.2 кредитного договору сума кредиту складає 13000 грн. Строк кредиту 28 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. Знижена процентна ставка становить 0,57 % в день.

Згідно з п.п.1.7-1.8.2 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою 25900,42% річних, за зниженою ставкою 589,13% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою 19916,00 грн., за зниженою ставкою 15074,80 грн.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої споживачем з метою отримання кредиту.

Згідно з п.4.2.1 споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2 договору.

Відповідно до п.4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Із змісту Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020р., на підставі яких укладено кредитний договір, вбачається, що в них наявна інформація, зокрема - про умови та порядок укладення кредитних договорів, в тому числі і в електронній формі через ІТС товариства, порядок повернення кредитної заборгованості та ін. (а.с.27-42).

Із змісту додатку №1 до кредитного договору, який підписано відповідачем, слідує, що в ньому зазначена сума платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальна річна процентна ставка, загальна вартість кредиту (а.с.120).

У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, також наявна інформація про суму кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, загальні витрати за кредитом, порядок повернення кредиту (а.с.77-81).

Сторони перед укладенням кредитного договору погодили усі істотні умови, які притаманні для даного виду договорів, в тому числі і щодо нарахування відсотків та продовження договору на новий строк. На виконання умов кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС Україна» надало відповідачу кредит у сумі 13000 грн. (а.с.71-73)

17.01.2023між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» права грошової вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.15-23).

З копії витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 слідує, що відповідач є боржником за кредитним договором №4728073. Загальна сума заборгованості становить 42146 грн. (а.с.121).

17.01.2023р. укладено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023р. (а.с.24).

Станом на 08.09.2023 відповідач у результаті неналежного виконання взятих на себе договірних зобов`язань має заборгованість за кредитним договором у розмірі 42146 грн., яка складається з 13000 грн. сума кредиту, 29146 грн. проценти за користування кредитом (а.с.8-9, 84-109).

З`ясувавши дані обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та стягнув з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 42906,94 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», яке передало своє право вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», був укладений договір № 4728073 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 13000,00 грн. ОСОБА_1 не спростовувала факт отримання кредиту, пролонгації договору, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань у повному обсязі, а також власного розрахунку заборгованості.

А відтак суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 42906,94 грн., з яких: 13000 грн - тіло кредиту, 29146 грн - нараховані проценти, інфляційні втрати 674,34 та 86,60 грн - 3% річних.

Колегія суддів відхиляє посилання представника скаржника про те, що при нарахуванні заборгованості мала бути застосована знижена процентна ставка з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору, знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживачу межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації(не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Враховуючи те, що відповідачем не були виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, а тому кредитором правильно застосована стандартна процентна ставка 1,90 % в день.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що в ході розгляду справи у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просила стягнути з останньої витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн, які будуть понесені позивачем в суді апеляційної інстанції у зв`язку з розглядом справи, до якого було додано договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, звіт про надання правової допомоги від 08 квітня 2024 року по вказаному договору, платіжна інструкція №4072 від 08.04.2024 року на суму 8 000,00 грн. У звіті про надання правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло наступну допомогу: правова експертиза документів, складання відзиву на апеляційну скаргу та його подання - 8 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надання адвокатом Крюковою М.В. позивачу адвокатських послуг при розгляді справи в апеляційному суді підтверджується, зокрема, ордером на надання правничої допомоги в Кропивницькому апеляційному суді від 09.04.2024, договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, укладеним між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та Крюковою М.В. , звітом про надання правової допомоги від 08 квітня 2024 року по вказаному договору, платіжною інструкцією №4072 від 08.04.2024 року на суму 8000,00 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання, часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу в сумі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна`понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л. Дуковський