КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №755/15866/23

24 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Муранової-Лесів І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 31.10.2023 року (а.с.98-99) цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 06.12.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.109-110).

Відповідачем ОСОБА_2 29.01.2024 року через систему «Електронний суд» подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України. До клопотання відповідачем долучено копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частині) від 01.07.2022 року №93 про зарахування ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення з 01.07.2022 року, а також копію, а в подальшому і оригінал, довідки від 25.12.2023 року №1643/5187 про перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з 01.07.2022 року (а.с.117-120, 123-124).

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення поданого клопотання, ставила під сумнів дійсність наданих документів.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року зупинено провадження по справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 29.01.2024 року через систему «Електронний суд» подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України. До клопотання відповідачем долучено копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частині) від 01.07.2022 року №93 про зарахування ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення з 01.07.2022 року, а також копію, а в подальшому і оригінал, довідки від 25.12.2023 року №1643/5187 про перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з 01.07.2022 року (а.с.117-120, 123-124).

Вона як позивач заперечувала проти задоволення поданого клопотання, ставила під сумнів дійсність наданих документів.

В апеляційній скарзі також вказує, що зупинення провадження по справі призведе до порушення розумності строків розгляду справи.

Вказує, що судом першої інстанції порушено ст.ст.77-79 ЦПК України так як ухвалене рішення має ґрунтуватись на належних, допустимих доказах та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до відповіді Міністерства оборони України від 29 квітня 2024 року, повідомлено, що відповідач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , без зазначення чи переведена ця військова частина на військовий стан.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про зупинення провадження, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки відповідач перебуває в лавах ЗСУ, суд зобов`язаний зупинити провадження у даній справі.

З такими виносками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до п.2 частини першої ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.2 частини першої ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 частини першої ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 01.07.2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується листами військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 року та 01.1.05.2024 року, а також довідкою від 29.02.2024 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 (а.с.105,107,220), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2023 року №25 про призначення молодшого сержанта ОСОБА_2 , інструктора штабу 2 механізованого батальйону - офіцером штабу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та присвоєння йому військового звання - молодший лейтенант (а.с.206), а також інформацією Міністерства оборони України від 29.04.2024 року (а.с.224).

Крім того, відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частині) від 01.07.2022 року №93 про зарахування солдата запасу ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ), який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільцем охорони взводу охорони тактичної групи №6, встановлено, що він виданий на підставі Указу Президента України віл 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та наказу Верховного головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 №2 «про призов резервістів на військову службу та призовом осіб із числа резервістів в особливий період» (а.с.123).

З урахуванням того, що представником відповідача не надано докази того, що відповідач виконує бойові завдання у зоні бойових дій у зв`язку з чим він не має можливості брати участь у розгляді справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про наявність обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням того, що за результатами перегляду даної справи колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року підлягає скасуванню з передачею даної цивільної справи продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється судом першої інстанції за результатом розгляду ним справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року скасувати.

Цивільну справу за Військової частини НОМЕР_4 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Київське квартирно-експлуатаційне управління про виселення без надання іншого приміщення направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: