Справа № 539/3741/13-ц
Провадження № 6/539/117/2024
УХВАЛА

24 вересня 2024 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

при секретарі Крайсвітній Н. М.,

за участі представника заявника адвоката Колєснікова О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області справу за заявою ОСОБА_1 (боржника), в інтересах якого діє адвокат Колєсніков Олег Анатолійович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: Лубенський відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Кредитна спілка «Ігея» (стягувач),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через адвоката Колєснікова О. А. звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що у відповідному органі державної виконавчої служби на виконанні перебувало виконавче провадження № 45657533 з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Ігея» (далі КС «Ігея») боргу у розмірі 13 074,19 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2016 року задоволено подання державного виконавця, тимчасово обмежено ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданим Лубенським міськрайонним судом Полтавської області.

Виконавче провадження № 45657533 завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ на примусовому виконанні у Лубенському відділі Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Лубенський ВДВС) не перебуває.

Вказував, що на даний час обставини щодо створення перешкод заявником у вчиненні виконавчих дій чи приховування майна, на яке може бути звернуто стягнення, не встановлені, виконавче провадження закрито, а виконавчий документ на виконанні не перебуває. Крім того, з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан і заборона у виїзді за кордон унеможливлює для заявника, який є військовослужбовцем Збройних Сил України, тимчасовий виїзд з території України для навчання та лікування.

На підставі викладеного ОСОБА_1 через адвоката Колєснікова О. А. просив скасувати обмеження у праві виїзду за межі України, що було накладене Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2016 року у справі № 539/3741/13-ц.

Лубенський ВДВС подав до суду копії постанов про відкриття та звершення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа № 539/3741/13-ц, виданого 07 лютого 2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КС «Ігея». Просив розглянути справу без участі представника виконавчої служби за наявними матеріалами справи.

КС «Ігея» була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання представник указаної спілки не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання і давши йому належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 761/19306/22).

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Встановлено, що у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області на виконані знаходилося виконавче провадження № 45657533 з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Ігея» боргу в розмірі 13 074,19 грн.

Так, постановою державного виконавця від 03 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45657533 з виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2016 року у справі № 539/3741/13-ц задоволено подання державного виконавця, тимчасово обмежено ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданим Лубенським міськрайонним судом Полтавської області.

У мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 03 грудня 2014 року, постанова направлена боржнику для виконання. Протягом 20132015 років боржником погашено заборгованість шляхом сплати коштів через депозитний рахунок відділу в розмірі 2 281,21 грн, остання сплата 15 квітня 2016 року, залишок боргу 10 792,98 грн. Боржник у подальшому борг не сплачує, на виклики до державного виконавця не з`являється, заборгованість по виконавчому листу непогашена.

Державний виконавець постановою від 25 травня 2017 року повернув виконавчий лист від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 27 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 45657533 з виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц.

Заступник начальника відділу Лубенського відділу міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виніс постанову від 28 вересня 2018 року про повернення виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

11 березня 2019 року до виконавчої служби надійшла заява КС «Ігея» про прийняття повторно до виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, відкриття виконавчого провадження та стягнення з ОСОБА_1 боргу у загальні сумі 9 813,93 грн.

Постановою державного виконавця від 12 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58575795 з виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Ігея» боргу в розмірі 9 813,93 грн.

Державний виконавець постановою від 17 липня 2020 року, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», закінчив виконавче провадження № 58575795 з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КС «Ігея» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 квітня 2024 року Лубенський ВДВС 12 квітня 2024 року надав відповідь, відповідно до якої у відділі на примусовому виконанні перебував виконавчий лист від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Ігея» боргу в розмірі 13 074,19 грн. Виконавче провадження № 45657533 з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 11 квітня 2024 року вказаний виконавчий документ на примусовому виконанні у Лубенському ВДВС не перебуває.

Згідно з інформаційною довідкою з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 14 серпня 2024 року виконавче провадження № 45657533 завершено.

Відповідно до посвідчення від 22 серпня 2023 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасника бойових дій.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 313 Цивільного кодексу України (далі ЦПК України) фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у пункті 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Протоколом № 4 до Конвенції, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції, та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України від 17липня 1997 року № 475/97-ВР, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині третій статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, ЄСПЛ зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення від 13 листопада 2003 року у справі «Напияло проти Хорватії»).

Встановлено, шо у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області на виконані знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, яке закінчено постановою державного виконавця від 17 липня 2020 року у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Боржник виконав вимоги виконавчого документу, а саме виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц, що підтверджується постановою державного виконавця від 17 липня 2020 року. Відповідно до вказаної постанови державний виконавець, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», закінчив виконавче провадження № 58575795 з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Оскільки до суду подано докази закінчення виконавчого провадження, в межах якого встановлювалося тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно до постанови державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 07 лютого 2013 року № 539/3741/13-ц закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, то підстави для застосування такого обмеження відпали.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 1, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», статтями 5, 6, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 13, 7681, 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колєсніков Олег Анатолійович, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, встановленого у цивільній справі № 539/3741/13-ц, задовольнити.

Тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає у квартирі АДРЕСА_1 ), встановлене на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 грудня 2016 року у справі № 539/3741/13-ц, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Пилипчук