ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/15306/23

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/751/24

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Висоцької Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Чернігівської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 650000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 160 000 грн 00 коп. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 11.04.2024 через систему «Електронний суд» представник Державної казначейської служби України Мулач Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Крім того, в апеляційній скарзі заявник просить звільнити Державну казначейську службу України від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на положення ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

11.04.2024 судом апеляційної інстанції було витребувано справу з Деснянського районного суду м. Чернігова.

16.04.2024 справа надійшла до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Проте, апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрите з наступних підстав.

Пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення у вказаній справі ухвалено за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а не за заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування чи прокуратури.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити збори цивільним судам у зв`язку з порушенням справ, вирішити які просять заявники, не може вважатися обмеженням права на звернення до суду, тобто такою, що сама по собі несумісна з гарантіями пункту 1 ст.6. Суд наголосив на тому, що це положення не дає підстав для висновку про беззастережність права на безоплатність провадження у цивільній справі.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зазначила: «Із системного аналізу змісту норм статті 8 Закону України «Про судовий збір» убачається, що положення пунктів 1 та 2 не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи викладене, Державна казначейська служба України не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, що відповідач здійснює цивільні права та обов`язки держави, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до п/п 6 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 подана 18.10.2023.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року складає 2684 грн.

За матеріалами справи, позовні вимоги ОСОБА_1 полягають у стягненні на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України 1200000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої діями органів прокуратури, 160000 грн на відшкодування сум, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги та 350226,15 грн заробітку, який не отримав внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Вбачається, що вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачем ОСОБА_2 визначено у грошовому вимірі.

Моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди у спорі щодо поновлення трудових прав, визначена у грошовому вимірі, стає майновою вимогою, отже, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

За матеріалами справи, рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення з за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 650000 грн у відшкодування моральної шкоди та 160000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 810000 грн.

1 % ціни позову складає 8100 грн (810000 грн х 1%), що є більшим від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн х 0,4 = 1073,60 грн) та меншим від 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн х 5 =13420 грн).

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині заявнику необхідно було сплатити 9720 грн ((810000 грн х 1%) х150%)х0,8).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 9720 грн за наступними реквізитами рахунку:

Отримувач коштів: УК у м. Чернігові / м. Чернігів / 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37972475

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0025739

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ)(доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Чернігівський апеляційний суд.

За таких підстав, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для сплати судового збору в сумі 9720 грн та надання оригіналу квитанції апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Чернігівської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду - залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги надавши строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали та надати до канцелярії Чернігівського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 9720 грн.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Інформація про рух справи буде розміщена на офіційному веб-сайті Чернігівського апеляційного суду за посиланням: https://court.gov.ua/sud4823/

Суддя Н. В. Висоцька