Справа № 645/7224/23
Провадження № 2/645/633/24

Р І Ш Е Н Н Я
03 квітня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: ОСОБА_3 , представник Немишлянський ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе. Відповідно до п. 2 постанови КМУ від 29.06.99 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими заборгованість проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчих написів врегульовано також і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 (глава 16 Порядку). Таким чином, виконавчий напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на підставі документів, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Відповідно до п. 3.2 глави 16 розділу II цього Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з п. 3.5 глави 16 розділу II цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Позивач зазначає, що жодної вимоги від відповідача не отримував, а тому вчинення виконавчого напису не могло бути можливим внаслідок подання відповідачем неповного пакету документів. З 20.06.2018 року вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не є нотаріально посвідченими заборонено законом. Таким чином, Приватний нотаріус не мав жодного законного права на вчинення оспорюваної нотаріальної дії - Виконавчого напису. Приватний нотаріус достовірно знаючи, що борг не є безспірним, повинен був відмовити у вчиненні Виконавчого напису, адже такий виконавчий напис прямо суперечить нормам законодавства.
Крім того позивач, просить суд стягнути з відповідача суму за професійно правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та сплачений судовий збір.
Ухвалою суду від 21.12.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
24.01.2024 року до суду від відповідача ТОВ «Фінпром маркет» надійшла заява про визнання позовних вимог та клопотання про врегулювання спору за участі судді. Відповідно до якого відповідач зазначає, що даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим пропонують вирішити даний спір в мировому порядку на наступних умовах: У разі сплати коштів у розмірі 2 891,66 грн. на розрахункові рахунки ТОВ "Фінпром Маркет" у строк до 18 год. 00 хв. 27.03.2024 року, частина заборгованості у розмірі 13 173,13 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором №500405546 від 21.08.2013 та виконавчим написом № 4 634 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Також просили про зменшення витрат в частині стягнення коштів на правничу допомогу.
25.01.2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник зазначає, що у своєму клопотанні про врегулювання спору за участю судді та визнання позовних вимог відповідач пропонує врегулювати спір шляхом часткового погашення заборгованості за кредитним договором. Проте предметом спору в даній справі є не сума заборгованості, а визнання виконавчого напису нотаріуса (тобто виконавчий документ, який було вчинено нотаріусом на підставі певного пакету документів від Відповідача, як стягувача) таким, що не підлягає виконанню. Позивачем виконавчий напис нотаріуса в даній справі не оскаржується нами лише на підставі необгрунтованості суми заборгованості. Так, Виконавчий напис нотаріуса оскаржується в цілому як документ, який вчинений приватним нотаріусом без належних на те підстав. З наявних матеріалів справи не вбачається за можливе встановити наявність бодай якоїсь заборгованості. Так, Відповідач навіть не надав до суду копію кредитного договору, на підставі якого було отримано виконавчий напис нотаріуса, розрахунок заборгованості, докази, які підтверджують взагалі право вимоги Відповідача до Позивача. Сукупність вищевказаних обставин доводять до того, що клопотання Відповідача про врегулювання спору за участю судді з частковою оплатою заборгованості не повинно братися до уваги та є необгрунтованим. Також зазначив, що відповідачем не надано обґрунтованих та переконливих, в розумінні вимог ЦПК України, доказів надмірності понесених Позивачем витрат на правничу допомогу та не надано доказів на їх спростування.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Лисенко А.О. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, матеріали справи містять окрему заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог.
Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.
Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Що стосується клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді, суд зазначає, що підставою проведення врегулювання спору за участю судді відповідно до ст.201 ЦПК України, встановлено, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
Отже, клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді задоволенню не підлягає, через відсутність згоди позивача.
Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_5 26.04.2017 року, дружина почала носити прізвище « ОСОБА_7 ». Тобто з 26.04.2017 року позивач змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_7 .
Підставою для вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Остапенко Є.М. зазначає положення ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно пп.1.2. пункту 1, пп.2.2 пункту 2, пп.3.1,пп.3.2, пп.3.4, пп.3.5 пункту 3, пп.5.1 пункту 5 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Згідно п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Ця нотаріальна дія полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.
Позивач оспорює нараховану заборгованість.
Відповідачем надано до суду заяву про визнання позовних вимог. Отже законні підстави для вчинення виконавчого напису відсутні, що є достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.
Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, конкретні обставини справи, заяву представника позивача про зменшення судових витрат на правничу допомогу та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Так в підтвердження необхідності стягнення витрат на правову допомогу, позивачем було надано копію Договору від 15.12.2023 року, укладеного між адвокатом Лисенко А.О. та ОСОБА_1 , предметом якого є те, що Клієнт ( ОСОБА_1 ) доручає та зобов`язується оплатити, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.3.3 Договору Клієнт зобов`язаний прийняти належним чином виконану роботу та/або послуги Адвоката, та оплатити у розмірі та строки, встановлені в даному Договорі. Згідно до п.4.1 Договору. Сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи Адвоката за даним договором складає 5000,00 грн.
Згідно Додаткової угоди № 3 до зазначеного Договору від 15.12.2023, сторони погодили внести зміни до п.8.1 Договору №3 про надання правничої допомоги від 15.12.2023 р. про надання правничої допомоги, який укладений між Сторонами та викласти його в наступній редакції «Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2024 року»
Представником позивача також було надано копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Акт виконаних робіт від 15.12.2023 року на суму 5000,00 грн. представництва інтересів позивача при розгляді справи. Товариний чек на суму 5000,00 грн. від 15.12.2023 року.
Суд вважає, що витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача, враховуючи вищезазначені обставини, та задоволення позову.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовільнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , адреса: 08200 Київська область, м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс 204;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, м.Київ, вул. Мала Єитомирська, буд.6/5;

Третя особа: Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: м.Харків, вул.Кооперативна, 12/14.

Повне судове рішення складено 12.04.2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч