ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
04 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області:
в складі головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
22.02.2024 року позивач МТСБ України в особі представника адвоката Панасюка О.М. звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, посилаючись на те, що 19.02.2022 року мала місце ДТП за участі колісного транспортного засобу мотоциклу - марки «JAWA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та колісного транспортного засобу марки «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 в наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним в ДТП за рішенням суду визнано ОСОБА_1 . На час скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілою особою було подано до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодуванням оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Відповідно до Звіту № 65 від 27.04.2022 виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 8327 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» складає 9 974,60 грн. позивачем було здійснено узгоджену з потерпілою стороною регламентну виплату із страового відшкодування на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 (особа якою виконано роботи з відновлення пошкодженого транспортного засобу) в розмірі 9 974,60 грн. окрім того позивачем було сплачено послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку у сумі 1550,00 грн. Відповідачем в добровільному порядку розмір витрат не відшкодувано, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2024 року передано справу за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2024 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
27.03.2024 року за клопотанням позивача зроблено запит до Державної фіксальної служби про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - відповідача.
29.03.2024 року на запит суду надійшла довідка про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, через «Електронний суд» надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, судові засідання по справі просив провести за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засіданні відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді справи судом встановлено, що 19.02.2022 року о 23:35 год. в м. Києві по вул. Борщагівська - пров. Індустріальний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла марки «JAWA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та колісного транспортного засобу марки «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 07.11.2022, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають.
Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2
22.02.2022 представником Департаменту патрульної поліції подано заяву до Моторного (транспортне) страхового бюро про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 19.02.2022 року.
Згідно витягу з Єдиної централізованої бази МТСБУ, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу з державним номером НОМЕР_3 в страховій компанії застрахована не була.
Представниками Моторне (транспортне) страхове бюро України проведено огляд та виявлено характер пошкоджень транспортного засобу «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» державний номерний знак НОМЕР_2 , про що складено Протокол огляду транспортного засобу від 11.04.2022 року.
Відповідно до Звіту № 65 про оцінку автомобіля складеного ФОП ОСОБА_3 (Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП - підприємця № НОМЕР_4 від 07.02.2011).
Згідно вказаного Звіту вартість ремонту автомобіля «PEUGEOT 301 CKC PGO-42 ПП» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 9974,60 грн.
Моторним (транспортним) страховим бюро України був виданий Наказ № 3/3026 від 14.02.2023 року, на підставі якого вирішено відшкодувати на рахунок ФОП ОСОБА_4 , шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9974,60 грн, і яке згідно Платіжної інструкції № 822970 від 15.02.2023 року виплачено позивачем потерпілій стороні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 9974,60 грн та задовольняє позов в цій частині.
Щодо вимоги позивача про стягнення вартості сум понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1550,00 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховиком у разі пошкодження транспортного засобу. До цього переліку не віднесено витрати страхувальника на збір документів.
Таким чином, витрати МТСБУ в розмірі 1550,00 грн не входить до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою регламентної виплати, а тому підстави для стягнення цих витрат із відповідача відсутні.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2620,73 грн.
Керуючись, ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України на підставі ст.993,1187,1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позов Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей