Справа № 715/76/24
Провадження № 2/715/139/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2024 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретар судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 14 вересня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 28.2013 року даний шлюб розірвано, також рішенням вказаного суду із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки. Після розірвання шлюбу відповідач ніяким чином не цікавиться життям та інтересами дитини, аліменти на утримання дитини не сплачує, про що свідчить довідка про заборгованість по сплаті аліментів. Всі питання щодо виховання малолітньої доньки вона змушена вирішувати самостійно без участі та підтримки з боку батька, дитина проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. На підставі викладеного просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак від її представника - адвоката Венерського О.С. до суду надійшла заяв про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, також вказує на те, що рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.02.2024 року №72/3, а також висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримує у повному обсязі.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно рішення Шевченківського районного суду від 14.02.2012 року із відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання спільної доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2013 року шлюб, зареєстрований 14.09.2010 року мiж ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис №1605 - розірвано.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на липень 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки в розмірі 94 963,09 грн.

Відповідно до листавідповіді №219 від 07.07.2023 року закладу дошкільної освіти комбінованого типу №52 «Веселі стежинки» Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 за період відвідування доньки дошкільного закладу в садочок не з`являвся, активної участі та інтересу до перебування дитини в садочку не проявляв.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 14.05.2014 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 . Прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_7 від 16.10.2023 року, за результатами діагностики та спілкування психолог дійшла висновку, що біологічний батько для дитини ОСОБА_3 є чужим для неї та не викликає довіри.

Згідно висновку №72/3 від 13.02.2024 року органу опіки та піклування Чернівецької міської ради вирішено за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю підстав для позбавлення батьківських прав.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Так, згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16жовтня 2019 року у цивільній справі № 753/1233/15-ц (провадження №61-12938св19).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Суд вважає, що позивачка належним чином не довела необхідність обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а також не встановлено, чи до відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

На даний час дитина проживає із позивачкою. Разом з тим, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Наявність заборгованості по сплаті аліментів, сама по собі, не може свідчити про безперечне ухилення особи від виконання батьківських обов`язків.

Згідно з висновком органу опіки та піклування №72/3 від 13 лютого 2024 року орган опіки та піклування Чернівецької міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю підстав для позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав при не застосуванні до нього попередньо будь-яких інших заходів впливу, підстав для позбавлення його батьківських прав відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому у задоволенні позову слід відмовити При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи встановлені обставини про недоведеність навмисного ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, його винної поведінки у цьому чи свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідності позбавлення його батьківських прав істинним інтересам дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 81, 88, 174, 209, 212-215, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про необхідність змінити ставлення до своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме про необхідність брати участь у її вихованні та утриманні і покласти на орган опіки та піклування Чернівецької міської ради контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: