У х в а л а

16 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 144/691/23

Провадження № 61-11313ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргоюПриватного підприємства «Антарис-Агро» (далі -- скаржник), яку у порядку самопредставництва підписав ОСОБА_1 (далі - підписант),

на рішення Теплицького районного суду від 24 січня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до скаржника за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Теплицької селищної ради - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за зустрічним позовом скаржника до позивачки, Теплицької селищної ради про визнання недійсним рішення сільської ради про затвердження проєкту землеустрою та передання у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і

в с т а н о в и в :

1. 20 червня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та спрямувати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

2. 25 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу скаржника.

3. 17 липня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу скаржникові.

4. 30 липня 2024 року скаржник повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ті самі судові рішення.

5. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

6. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

7.1. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

7.2. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

7.3. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

7.4. За змістом пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

7.5. 22 травня 2024 року апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції. День складення повного судового рішення в оскарженій постанові не зазначений. Скаржник стверджує, що повний текст оскарженої постанови отримав 5 червня 2024 року. Вказав, що первинно подав касаційну скаргу у строк, визначений законом. Однак Верховний Суд повернув йому її. Зазначає, що пропустив строк на повторне звернення з касаційною скаргою, бо не міг працювати через відсутність електропостачання, мобільного зв`язку та мережі інтернет (електроживлення було 2-4 години у робочий час, а загалом - 4-6 годин на добу; антени мобільного зв`язку могли працювати в автономному режимі лише 4 години). Додав до касаційної скарги клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати в Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» інформацію про періоди надання та ненадання електроенергії з 25 червня до 22 липня 2024 року включно «побутовому споживачеві» за адресою: АДРЕСА_1 .

7.6. Однак зазначені підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду є неповажними. Належного обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник не навів. Те, що саме у підписанта, який не є директором скаржника, тривалий час не було електропостачання, не позбавляло скаржника, зокрема в особі його директора, можливості подати касаційну скаргу (як у друкованому вигляді, так і написану від руки). Крім того, як зазначив підписант, певну кількість годин електропостачання було щодня, тому не можна виснувати, що у нього чи іншої особи, повноважної представляти інтереси скаржника, взагалі не було можливості повторно подати (відправити поштою чи надіслати через електронний кабінет) ту саму касаційну скаргу, яку скаржник уперше подав 20 червня 2024 року. Тому ті підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, які зазначив підписант, не є поважними причинами пропуску цього строку.

7.7. З огляду на зазначене немає підстав для вирішення клопотання про витребування в Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» інформації про періоди надання та ненадання електроенергії з 25 червня до 22 липня 2024 року включно «побутовому споживачеві» за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, скаржник не є побутовим споживачем, і як його адреса, так і адреса реєстрації підписанта, яку він вказав у касаційній скарзі, є відмінними від тієї, за якою скаржник просив витребувати інформацію. Зрештою, він повторно подав касаційну скаргу 30 липня 2024 року, тому інформація про нестачу електропостачання до 22 липня 2024 року включно не пояснить зволікання з повторним поданням такої скарги, починаючи з 23 липня 2024 року.

7.8. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (абзац перший частини третьої статті 393 ЦПК України).

7.9. З огляду на вказане скаржник має надати інше обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення.

(2) Щодо дотримання принципу рівності

8. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

8.1. За змістом пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу. Тобто клопотання є частиною касаційної скарги.

8.2. Підписант до касаційної скарги додав, зокрема, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про витребування доказів. Але не зазначив таких документів у переліку матеріалів, що додаються до касаційної скарги, та не надав їхніх копій для інших учасників справи. Надав виключно для суду, хоча ЦПК України не передбачає для учасника справи, який оскаржує судові рішення, можливості визначати, які додані до касаційної скарги матеріали не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби скаржник подав касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами в електронній формі через електронний кабінет, інші учасники справи, якщо вони мають такий кабінет, теж не були б обмежені у можливості ознайомлення з відповідними додатками.

8.3. З огляду на вказане скаржник має подати до суду копії усіх доданих до касаційної скарги матеріалів, які він не надав раніше, для інших учасників справи.

(3) Щодо сплати судового збору

9. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

9.1. Скаржник додав до касаційної скарги платіжну інструкцію № 315 про сплату ним 9 липня 2024 року 7 515,20 грн судового збору. Обґрунтування розміру такого судового збору у касаційній скарзі не навів.

9.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

9.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.4. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

9.5. За змістом підпунктів 1 і 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» із 1 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

9.6. У травні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:0048 шляхом демонтажу паркану. А у липні 2023 року скаржник звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Росошанської сільської ради № 152 від 7 червня 2016 року про затвердження проєкту землеустрою та передання позивачці у приватну власність вказаної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, задовольнив позов позивачки та відмовив у задоволенні зустрічного позову скаржника. Останній оскаржив судові рішення в цілому, тобто щодо однієї майнової вимоги за первісним позовом та однієї немайнової вимоги за зустрічним.

9.7. У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (абзац перший частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

9.8. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абзац перший частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

9.9. Точний розмір судового збору скаржник має розрахувати самостійно на підставі документів, які можуть підтвердити дійсну вартість земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0048, за формулою: ((вартість земельної ділянки х 1 %) + 2 684,00) х 200 % (див. аналогічний підхід, зокрема, в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року у справі № 372/2425/18).

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;34519537; судовий збір, за скаргою ПП «Антарис-Агро» (Касаційний цивільний суд), справа № 144/691/23).

9.10. Скаржник має надати суду копії документів, які можуть підтверджувати дійсну вартість земельної ділянки, а у разі недоплати - також документ про доплату судового збору у розмірі, визначеному за законом.

Зазначені документи скаржник повинен надати з такою кількістю їхніх копій, яка відповідає кількості учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

10. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

11. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України).

12. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику або відмовить у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу Приватного підприємства «Антарис-Агро» на рішення Теплицького районного суду від 24 січня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Антарис-Агро» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - Теплицької селищної ради - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за зустрічним позовом Приватного підприємства «Антарис-Агро» до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради про визнання недійсним рішення сільської ради про затвердження проєкту землеустрою та передання у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима