ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5777/24 Справа № 216/8296/23 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/8296/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

заявник - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз",

боржниця - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року, яка постановлена суддею Чирським Г.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про скасування судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2024 року у справі № 216/8296/23 за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року заяву боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 216/8296/23 від 15.01.2024 року - повернуто без розгляду заявнику, відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зазначена в заяві ОСОБА_1 . назва суду, до якого остання звертається із заявою про скасування судового наказу, як «юридична особа з назвою «Центрально-Міський районний суд» є образливою, а заява, яка містить такі висловлювання, є неприйнятною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції щодо наявності у заяві образливих висловлювань є безпідставним, адже відомості щодо суб`єкта владних повноважень вона взяла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено найменування юридичної особи: Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вважала, що інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є достовірною та ніяк не може вважатися образливою, а тому просить суд апеляційної інстанції своєю постановою зобов`язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції, в межах повноважень, внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо інформації в цьому реєстрі, щоб не було лайливим висловлюванням, образливим та неприйнятним при зверненні до цієї юридичної особи, щодо якої вказано код ЄДРПОУ та юридичну адресу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 надала заяву про відкладення розгляду справи, у зв?язку з тим, що, за станом здоров?я, вона не може сидіти тривалий час.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися у судове засідання, а тому клопотання про відкладення судового розгляду задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 216/8296/23 від 15.01.2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що ця заява не відповідає вимогам статті 170 ЦПК України, оскільки зазначена в заяві ОСОБА_1 . назва суду, до якого остання звертається із заявою про скасування судового наказу, як «юридична особа з назвою «Центрально-Міський районний суд» є образливою, а заява, яка містить такі висловлювання, є неприйнятною.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Вимоги, яким повинна відповідати заява про скасування судового наказу, визначені ст. 170 ЦПК України.

Зокрема, у заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як встановлено колегією суддів, заява боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 216/8296/23 від 15.01.2024 року таким вимогам відповідає не у повному обсязі, зокрема, найменування суду, до якого подається заява, вказано як ««юридична особа з назвою «Центрально-Міський районний суд», замість вірного Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Зазначене суд першої інстанції вважав неприйнятним та образливим, у зв`язку з чим дійшов висновку про повернення заяви без розгляду, оскільки вбачав в діях боржниці ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що назва суду, до якого остання звертається із заявою про скасування судового наказу, як «юридична особа з назвою «Центрально-Міський районний суд» є образливою, а заява, яка містить такі висловлювання, є неприйнятною.

Так, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги, що подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства. У тексті цих документів не можна використовувати образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду. У протилежному випадку це свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документа. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

Наведено узгоджуються з позиціями Великої Палати Верховного Суду (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19).

Разом з тим, заява боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 216/8296/23 від 15.01.2024 року не містить образливі слова, а тому суд дійшов передчасного висновку щодо повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Боржниця ОСОБА_1 зазначила, що найменування суду, до якого подається заява, вона вказала згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено найменування юридичної особи: Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Наведене свідчить про невірне зазначення боржницею ОСОБА_1 . назви суду до якого подається заява, що може бути самостійною підставою для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду, однак суд першої інстанції цього не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що із заяви про скасування судового наказу убачається зловживання процесуальними правами, а тому вона є неприйнятною та підлягає поверненю без розгляду саме з цих підстав.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про зобов`язання Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції в межах повноважень внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо інформації в цьому реєстрі, щоб не було лайливим висловлюванням, образливим та неприйнятним при зверненні до цієї юридичної особи, щодо якої вказано код ЄДРПОУ та юридичну адресу, задоволенню не підлягає, оскільки суд апеляційної інстанції такими повноваженнями не наділений.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2024 року скасувати та направити заяву боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року у справі № 216/8296/23 за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: