печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9931/13-ц
пр. № 4-с-161/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Булаєнка Антона Олексійовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 та скасування постанови від 02 жовтня 2018 року про накладення штрафу у справі № 757/9931/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій, просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнка А. О. від 02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 62 518,50 грн.

- скасувати постанову від 02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 62 518, 50 грн прийняту державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної /а. с. 1-38/.

24 жовтня 2023 року ухвалою судді Ільєвої Т. В. закрито провадження у справі /а. с. 119-121/.

27 березня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції /а. с. 155-159/.

03 травня 2024 року матеріали цивільної справи повернуто до Печерського районного суду і, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2024 року передано судді Литвиновій для розгляду скарги.

14 вересня 2024 року представник боржника (скаржника) ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на електронну поштову скриньку суду направила клопотання від 13 вересня 2024 року про розгляд скарги за відсутності сторони боржника, вимоги скарги підтримує і просить задовольнити, заяву від 26 серпня 2024 року про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 5 600, 00 грн, судовий збір 536, 80 грн, а також клопотання від 12 вересня 2024 року про долучення доказів у справі - довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 17 липня 2023 року.

Скаржник (боржник) та / або його представник не з`явилися у судове засідання, зважаючи на завчасно подане клопотання представника ОСОБА_3 , датоване 13 вересня 2024 року.

Представник Дніпровського районного відділу державної служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач та / або її представник у судове засідання не з`явилися.

Суд, вивчивши скаргу у межах ініційованого питання, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і дійшов наступного висновку.

12 серпня 2013 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/9931/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

25 жовтня 2013 року головним державним виконавцем Рибалко І. М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа № 757/9931/13-ц від 12 серпня 2013 року.

Відповідно до інформації про виконавче провадження:

25 жовтня 2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

27 жовтня 2013 року виконавчий документ передано на виконання до підприємства з метою відрахування із заробітної плати боржника аліментів.

15 лютого 2018 року загальною постановою державного виконавця встановлено, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з довідкою-розрахунком від 07 лютого 2018 року за період з 30 жовтня 2014 року по 01 лютого 2018 року у сумі 38 400, 00 грн.

14 березня 2018 року загальною постановою державного виконавця встановлено, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно довідки-розрахунку становить 129 473, 13 грн.

15 березня 2018 року загальною постановою державного виконавця встановлено, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно довідки-розрахунку становить 5 157, 87 грн.

11 травня 2018 року загальною постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на будь-яких розрахункових, депозитних та карткових рахунках в банківських установах. Сума звернення стягнення - 95 574, 50 грн.

02 жовтня 2018 року державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнко А. О. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 склав постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 62 518, 50 грн, обґрунтована тим, що сума заборгованості зі сплати аліментів від 14 вересня 2018 року складає 173 279, 17 грн.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №475-VIII від 03 липня 2018 року доповнено частиною чотирнадцятою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» такого змісту: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша ст. 18 Закону).

Згідно з частиною першою ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність Згідно з частиною першою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини чотирнадцятої ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Станом на час винесення постанови про накладення штрафу від 02 жовтня 2018 року за інформацією державного виконавця згідно з довідкою від 14 вересня 2018 року заборгованість щодо сплати аліментів складала 173 279, 17 грн, а сума штрафу накладена державним виконавцем 62 518, 50 грн.

Встановлено, що у постанові від 02 жовтня 2018 року штраф визначений у розмірі 62 518, 50 грн, що не є 50 % від суми заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 173 279, 17 грн (50 % х 173 279, 17 = 86 639, 59) /а. с. 14-15/.

17 липня 2023 року старший державний виконавець Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар О. Д. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 ОСОБА_4 здійснив перерахунок заборгованості і надіслав представникові боржника ОСОБА_3 довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , згідно з яким сума заборгованості становить 34 358, 74 грн, а станом на жовтень 2018 року - 25 073, 67 грн, а не 173 279, 17 грн, як зазначив інший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнко А. О. у постанові від 02 жовтня 2018 року.

Також дійсно у оскаржуваній постанові невірно зазначено дані боржника, а саме замість правильної дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказано неправильну дату народження боржника « ІНФОРМАЦІЯ_2 » /а. с. 14-15, 21/.

Слід також звернути увагу, що згідно з довідками про доходи за період з 2013 по 2018 роки, зі скаржника утримувалися аліменти із заробітної плати, проте належним чином інформація про відрахування не відображені у розрахунку заборгованості від 14 вересня 2018 року, що призвело до проведення неправильного розрахунку державним виконавцем та, як наслідок, накладення штрафу від 02 жовтня 2018 року, що є незаконним /а. с. 24-35/.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Разом із тим, відомості щодо сплати аліментів скаржником у довідці від 14 вересня 2018 року державним виконавцем всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» виконавець за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 не відображені, що свідчить про невідповідність суми заборгованості, розрахованої державним виконавцем, а відповідно і невідповідність розрахованої суми штрафу та є підтвердженням неправомірності дій державного виконавця та ухваленої постанови про накладення штрафу.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони боржника, що підтверджує і оновлена довідка-розрахунок від 17 липня 2023 року, складена старшим державним виконавцем Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар О. Д.

Відтак, постанова від 02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 складена неправомірно і підлягає скасуванню.

Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом пункту 1 частини другої ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною третьою ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Представник боржника Цалованська-Луференко Я. Л., яка представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі укладеного з останнім договору про надання правової допомоги № РА-110822/4 від 08 листопада 2022 року, ордеру від 07 березня 2023 року, надала суду докази понесених витрат у заявленому розмірі, а саме копії додаткової угоди № 1 від 08 листопада 2022 року; акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 07 березня 2023 року; платіжного доручення, копія додаткової угоди № 2 від 06 листопада 2023 року до договору № РА-110822/4 про надання правової допомоги від 08 листопада 2022 року; додаткової угоди № 3 від 08 листопада 2023 року до договору № РА-110822/4 про надання правової допомоги від 08 листопада 2022 року; акту прийому-передачі наданих послуг № 2 від 06 листопада 2023 року; копія платіжної інструкції від 07 листопада 2023 року /а. с. 83, 93, 127, 131-134, 164-165/.

Таким чином, сума понесених судових витрат (на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600, 00 грн, судовий збір, сплачений в апеляційній інстанції, у розмірі 536, 80 грн) обґрунтована і підлягає стягненню з виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 18, 63, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнка Антона Олексійовича від 02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 62 518, 50 грн.

Скасувати постанову від 02 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 62 518, 50 грн прийняту державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнком Антоном Олексійовичем.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, третій поверх, м. Київ, 02000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600, 00 грн, судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 536, 80 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова