Справа № 638/7263/24
Провадження № 2-о/638/172/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державне підприємство «Ізюмський приладобудівний завод» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй - ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 1995 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане Ізюмським приладобудівним заводом, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1995 року, виданого Ізюмським приладобудівним заводом на ім`я ОСОБА_1 , записаного в реєстрову книгу за №1486, їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . У зв`язку з прийняттям Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні» було прийнято рішення про перейменування комуністичних вулиць на нові назви Героїв України, внаслідок чого АДРЕСА_3 було перейменовано у проспект Незалежності. Відповідно, адреса, яка вказана у свідоцтві про право власності на житло, а саме: квартира АДРЕСА_2 , змінилася внаслідок перейменування зі збереженням нумерації, тому поточне розташування квартири знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

При складанні свідоцтва про право власності на житло в ньому була допущена помилка у написанні прізвища заявника, та її прізвище записано, як « ОСОБА_1 », що не збігається із записом у паспорті заявника, де її прізвище зазначено, як « ОСОБА_1 ». З приводу виправлення зазначеної помилки звернутися до Ізюмського приладобудівного заводу виявилося неможливим, оскільки місто Ізюм відносилось до тимчасово окупованої російською федерацією території де велися активні бойові дії, внаслідок чого Ізюмський приладобудівний завод було зруйновано і станом на сьогодні він перебуває в стані припинення.

Заявник вважає, що причина неправильного написання її прізвища у одній літері виникла у зв`язку із технічною помилкою під час складання свідоцтва про право власності на житло, що призвело до невідповідності між документами, що засвідчує особу заявника та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я.

Допущена помилка в написанні прізвища перешкоджає заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на власний розсуд.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова судді від 06 червня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 1995 року, виданого Ізюмським приладобудівним заводом, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30.3 кв.м.

Згідно відмітки у вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло право спільної сумісної власності на квартиру №10 зареєстровано у Комунальному підприємстві «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №1486 від 21.08.1995 року за ОСОБА_1 та членом її сім`ї - ОСОБА_2 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 1998 року Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізюм Харківської області та є зареєстрованою за адресою.: АДРЕСА_1 ,

Фізичній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присвоєно ідентифікаційний номер платника податків за № НОМЕР_2 , що підтверджується копію довідки №3395 виданої Ізюмською ДПІ Харківської області від 14.01.1999 року.

Судом встановлено, що у паспорті серії НОМЕР_1 прізвище заявника зазначено, як « ОСОБА_1 », тоді як у свідоцтві про право власності на житло від 16 серпня 1995 року, виданого Ізюмським приладобудівним заводом, прізвище заявника зазначене як « ОСОБА_1 », що підтверджує наявність розбіжностей у написанні прізвища однієї ж тієї самої особи.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Як зазначено заявником, отримати нове свідоцтво про право власності на житло з виправленим прізвищем заявник не має можливості, оскільки відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 місто Ізюм відносилось до тимчасово окупованої російською федерацією території де велися активні бойові дії, внаслідок чого Ізюмський приладобудівний завод було зруйновано і станом на сьогодні він перебуває в стані припинення.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні» було прийнято рішення про перейменування комуністичних вулиць на нові назви Героїв України, внаслідок чого АДРЕСА_3 було перейменовано у проспект Незалежності. Відповідно адреса, яка вказана у свідоцтві про право власності на житло, а саме: квартира АДРЕСА_2 , змінилася внаслідок перейменування зі збереженням нумерації, тому поточне розташування квартири знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 19.02.2016 р. №126 «Про затвердження переліку перейменувань вулиць, провулків, з`їздів, площ, проспектів міста Ізюм» проспект Леніна було перейменовано на проспект Незалежності.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 16 серпня 1995 року, виданим Ізюмським приладобудівним заводом, зареєстрованого в реєстрі за №1486 на житлове приміщення - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 допущено помилку у написанні прізвища заявника ОСОБА_1 , усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

При цьому, дані розбіжності виникли у зв`язку з технічною помилкою під час складання правовстановлюючого документу, що призвело до невідповідності між документами заявника.

Встановлення факту належності вказаного документу для заявника має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності порушує право власності на належне їй майно, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 1995 року, виданого Ізюмським приладобудівним заводом, зареєстрованого в реєстрі за №1486, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_5 .

заінтересовані особи: Державне підприємство «Ізюмський приладобудівний завод», , Харківська область, м. Ізюм, пр. Незалежності, буд.66.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк