Провадження № 22-ц/812/1354/24 Суддя першої інстанції Гапоненко Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 вересня 2024 року м. Миколаїв Справа № 469/1837/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж. М.,

при секретарі судового засідання Горенко Ю.В.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_2 , на рішення Березанського районного суду Миколавїської області від 18 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гапоненко Н.О., в залі судового засідання в с-ще Березанка, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

11 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народився син ОСОБА_8 .

На час ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів він не був одружений та мав лише одну дитину.

Станом на сьогоднішній день сімейний стан позивача змінився, він одружений та має двох дітей.

Крім того батько позивача перебуває на пенсії та також потребує матеріального забезпечення від позивача.

Зазначені обставини свідчать про зміни сімейного та матеріального стану ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням іншої дитини; не надано суду жодних доказів на підтвердження розміру своїх доходів як на час винесення судового рішення, так і на час звернення з позовом до суду, а також доказів перебування на його утриманні іншої дитини, дружини та батька-пенсіонера.

Лише зміна сімейного стану позивача, а саме наявність іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Не погодившись з рішення суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що змінився його сімейний стан.

Із зміною сімейного стану у позивача змінився внаслідок цього і майновий стан, так як в нього збільшилися витрати, які здійснюються не лише на себе, але і на утримання нової сім`ї.

Отже, після ухвалення рішення про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився. Він одружився і у нього народилась ще одна дитина.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції проігнорував факт зміни сімейного стану позивача, зокрема народження у нього ще однієї дитини 28 червня 2022 року, яка так само, як і дитина від першого шлюбу потребує витрат на здорове харчування та повноцінний розвиток.

Отже суд першої інстанції неповно та неправильно дослідив обставини справи, не правильно застосував норми матеріального права, а саме статей 141, 180, 181, 192 СК України, внаслідок чого дійшов хибного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що доводи апеляційної скарги є повторенням правової позиції позивача, викладеної у позовній заяві та були предметом дослідження судом першої інстанції.

Посилання позивача на погіршення його матеріального стану та необхідність надання матеріальної допомоги батькові є безпідставним.

Безпідставними є і посилання представника позивача на застарілу практику, вказану представником відповідача, оскільки вказані у відзиві на позов постанови Верховного Суду є чинними.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач і його представниця в апеляційній скарзі зазначили про розгляд справи без участі позивача та його представниці. Відповідач та її представниця надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. З урахуванням наведеного та з огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду розглянула справу без участі учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2016 року у справі № 469/673/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 11 грудня 2019 року в Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 якій після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З довідки ГУ ДСНС України у Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_12 з 15 вересня 2022 року перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Звіти ГУ ДСПС України у Миколаївській області за 2022-2023 роки містять відомості про доходи, відрахування та виплати ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями частини 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився.

З 11 грудня 2019 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , від якого має малолітню дитину ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває на його утриманні.

Отже, після ухвалення судового рішення від 29 липня 2016 року позивач одружився і у нього народилася від іншого шлюбу ще одна дитина.

Також вказував, що на його утриманні перебуває батько ОСОБА_14 , який є пенсіонером за віком.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідачка, заперечуючи доводи позовної заяви зазначала, що позивач працює головним інспектором відділу пожежної безпеки управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області має стабільний дохід та відповідно декларації про майновий стан та довідок за місцем роботи про здійснення відрахувань та виплат з доходів позивача його дохід постійно зростає.

Крім того позивач набув у власність 13 листопада 2023 року трикімнатну квартиру у м. Чорноморськ Одеського району Одеської області. За дружиною позивача зареєстровано право власності на автомобіль марки Nissan, 2013 року.

На підтвердження цих заперечень відповідачка надала відповідні письмові докази, що були досліджені та оцінені судом першої інстанції.

Щодо батька позивача, то відповідачка зазначала, що батько позивача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незважаючи на пенсійний вік продовжує працювати в пожежній частині с. Коблево, має у власності велику бджолину пасіку, від якої має певний дохід. Проживає разом з дружиною, яка також працює.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23).

Зокрема, суд першої інстанції на обґрунтування судового рішення посилались на те, що позивач посилався на обставини погіршення свого майнового стану, пов`язаного з утриманням дитини, що народилася в іншому шлюбі, дружини та батька-пенсіонера, проте доказів за правилами статей 76-80 ЦПК України суду першої інстанції не надав ні при звернення з позовної заявою, ні при розгляді справи. Будь-яких спростувань на заперечення та докази, надані відповідачкою, також не надав.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши подані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц , від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на неправильні висновки суду першої інстанції норм матеріального права та твердження, що саме тільки наявність зміни сімейного стану, є підставою для зменшення розміру аліментів, колегія суддів вважає неприйнятною, оскільки позивач повинен у цьому випадку довести, що такі зміни потягли за собою саме погіршення майновою стану позивача, як платника аліментів на іншу дитину.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до положень статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій немає.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Явороська

Повний текст постанови складено 24 вересня 2024 року.