532/457/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, повернення позики, сплату пені у розмірі 102 840,88 грн.

У позовній заяві зазначено, що 08 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 88 204 гривень. Цього ж дня, відповідач отримала грошові кошти в розмірі 88 204 гривень, про що було складено розписку від 08.07.2019 року про отримання коштів. За умовами договору позики відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти до 08 липня 2022 року. Крім цього відповідач зобов`язалась віддавати борг частинами, щомісячно, в період з 15 до 30 числа та не менше 800 грн на місяць. У разі прострочення щомісячного внеску суми, відповідач зобов?язалась виплатити позивачу штраф у розмірі 10% від позиченої суми. Відповідно до п. 4 Договору, при порушенні позичальником зобов?язань по поверненню щомісячних сум, передбачених п. 3 цього договору, позичальник повинен сплачувати відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Вказує, що за період з 09.04.2019 року по 05.06.2023 року відповідач повернула позикодавцю грошові кошти на суму 37 705,81 грн. Проте згодом жодних грошових коштів позивачу не повертала та всіляко намагалася уникати контактів із позивачем. Таким чином, основна сума неповернутого боргу складає 50498,19 грн (88204 грн - 37705,81 грн).

Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, кошти не повертає, а тому позивач має право вимагати повернення позики у сумі 50498,19 грн. з виплатою відсотків від суми боргу в розмірі 5% щомісячно від суми залишку непогашеної заборгованості, сплати штрафу в розмірі 10% від отриманої в позику суми (тобто від 88204 грн) 8820,40 грн, виходячи з таких розрахунків. Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), розмір відсотків від суми боргу в розмірі 5% щомісячно від суми залишку непогашеної заборгованості складає: станом на 29.03.2023 року сума непогашеної заборгованості становить 40684,84 грн (37705,81 + 993,01 + 993,01 г + 993,01); розмір відсотків станом на 29.02.2024 року складає 22376,66 грн (40684,84 х 0,05 х 11 місяців); станом на 02.05.2023 року сума непогашеної заборгованості становить 39691,83 грн (40684,84 - 993,01); розмір відсотків станом на 29.02.2024 року складає 19845,91 грн (39691,83 х 0,05 х 10 місяців); станом на 05.06.2023 року сума непогашеної заборгованості складає 38698,82 грн (39691,83 - 993,01); розмір відсотків станом на 29.02.2024 року складає 17414,46 грн (38698,82 х 0,05 х 9 місяців); станом після 05.06.2023 року сума непогашеної заборгованості складає 37705,81 грн (38698,82 - 993,01); розмір відсотків з 05.06.2023 року по 29.02.2024 року складає 15082,32 грн (37705,81 х 0,05 х 8 місяців). Всього розмір відсотків станом на 29.02.2024 року складає 52342,69 грн (19845,91 + 17414,46 + 15082,32). Таким чином, відповідач зобов`язана повернути позивачу кошти за договором позики в сумі 102 840,88 грн (50498,19 + 52342,69).

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 прохає суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь кошти в розмірі 102 840,88 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1028,41 грн.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім цього зменшив позовні вимоги та прохав стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 50 498,19 грн. В іншій частині позову відмовився та прохав суд не стягувати з відповідача відсотки за договором позики.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала повністю.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 08 липня 2019 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір позики, у відповідності до умов якого, кредитор передав позичальнику кошти в розмірі 88 204 грн, на умовах строковості, а позичальник зобов`язався повернути вказану суму в обумовлений термін (а.с. 4).

У п. 2 Договору сторони погодили, що повернення суми позики може мати місце за бажанням позичальника протягом 3 (трьох) років рівновеликими частинами, при цьому останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 08 липня 2022 року.

Згідно п. 3 Договору позичальник зобов`язується сплатити щомісячно суму позики в розмірі не менше 800 (вісімсот) гривень в період з 15 по 30 число. Позичальник зобов`язується при зміні мінімальної зарплати сплачувати щомісячно не менше 20 % від мінімальної заробітної плати. Позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно відсотки інфляції від суми залишку боргу.

У разі прострочення щомісячного внеску суми позичальник виплачує кредитору штраф у розмірі 10 % від позиченої суми (п. 3.3 Договору).

У п. 4 Договору сторони обумовили, що при порушенні позичальником зобов?язань по поверненню щомісячних сум, передбачених п. 3 цього Договору, позичальник сплачує відсотки за користування коштами у розмірі 5% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості з моменту порушення до повного виконання зобов`язань по договору. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в п. 3 Договору суму щомісячного платежу разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Згідно п. 6 Договору, такий договір вважається укладеним з моменту фактичної передачі кредитором позичальнику обумовленої суми.

На виконання вимог цього пункту договору, а також на підтвердження факту отримання суми позики ОСОБА_2 складено розписку, датовану 08.07.2019 року, про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 88204 гривень.

Також пунктом 8 Договору відповідачем передбачено, що умови договору для неї вигідними, договір діє до повного виконання нею своїх зобов`язань.

Однак, свого зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у встановлений п. 2 договору строк позичальник грошові кошти в повному обсязі не повернула, чим порушила умови укладеного між сторонами договору.

При цьому, згідно розрахунків позивача, наведених у позовній заяві, за період з 09.04.2019 року по 05.06.2023 року відповідач здійснила наступні платежі: 09.04.2019 року на суму 808 грн; 31.08.2019 року на суму 798 грн; 30.09.2019 року на суму 798 грн; 31.10.2019 року на суму 798 грн; 30.11.2019 року на суму 808 грн; 27.01.2020 року на суму 1600 грн; 01.03.2020 року на суму 798 грн; 01.04.2020 року на суму 498 грн; 23.04.2020 року на суму 298 грн; 16.05.2020 року на суму 818 грн; 18.06.2020 року на суму 798 грн; 16.07.2020 року на суму 798 грн; 05.08.2020 року на суму 848 грн; 29.08.2020 року на суму 798 грн; 30.09.2020 року на суму 898 грн; 28.10.2020 року на суму 898 грн; 30.11.2020 року на суму 498 грн; 30.12.2020 року на суму 1298 грн; 27.01.2021 року на суму 898 грн; 25.02.2021 року на суму 898 грн; 30.03.2021 року на суму 1198 грн; 29.04.2021 року на суму 1298 грн; 24.05.2021 року на суму 998 грн; 11.06.2021 року на суму 198 грн; 05.08.2021 року на суму 2000 грн; 03.09.2021 року на суму 1012,91 грн; 30.09.2021 року на суму 993,01 грн; 28.10.2021 року на суму 1002,96 грн; 30.11.2021 року на суму 993,01 грн; 30.12.2021 року на суму 993,01 грн; 31.01.2022 року на суму 1012,91 грн; 08.03.2022 року на суму 998 грн; 31.05.2022 року на суму 515,41 грн; 20.07.2022 року на суму 993,01 грн; 16.08.2022 року на суму 495,51 грн; 30.09.2022 року на суму 495,50 грн; 07.10.2022 року на суму 495,51 грн; 13.12.2022 року на суму 495,51 грн; 13.01.2023 року на суму 893,51 грн; 20.02.2023 року на суму 993,01 грн; 29.03.2023 року на суму 993,01 грн; 02.05.2023 року на суму 993,01 грн; 05.06.2023 року на суму 993,01 грн.

Всього за вказаний період ОСОБА_2 повернула позивачу грошові кошти на суму 37 705,81 грн, що не заперечується і самими учасниками справи.

Таким чином, основна сума неповернутого боргу складає 50498,19 грн (88204 грн - 37705,81 грн), яку позивач прохає стягнути із відповідача в рахунок погашення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, оскільки позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 102 840,88 грн та на момент розгляду справи прохає стягнути з відповідача на користь позивача лише основну суму боргу в розмірі 50 498,19 грн, яка ніким не оспорюється, до того ж відповідач визнала позовні вимоги в цій частині, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1028,41 грн, згідно квитанції до платіжної інструкції #0.0..1 від 27.02.2024 року (а.с. 1).

Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги, тому суд вирішує питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а інші 50 відсотків судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 142, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, повернення позики, сплату пені задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в якості повернення боргу, повернення позики, відсотків за договором позики кошти у розмірі 50 498,19 (п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень дев`ятнадцять копійок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , РКОПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 514,20 (п`ятсот чотирнадцять гривень двадцять копійок) гривень.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, що становить 514,20 (п`ятсот чотирнадцять гривень двадцять копійок) гривень, згідно квитанції до платіжної інструкції # 0.0..1 від 27.02.2024 року, банк платника АТ КБ ПриватБанк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя