ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 642/4353/24

провадження № 22-ц/818/3337/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» повернення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 31липня 2024 року, постановлену суддею Цибульською С.В.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ПрАТ «КИЇВСТАР» про захист прав споживача та повернення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31липня 2024 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КИЇВСТАР» про захист прав споживача та повернення безпідставно набутих коштів передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Вказував, що місцем заподіяння шкоди був парк «Юність», у Холодногірському районі м. Харкова також зазначає, що він мешкає в цьому ж районі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Ленінському районному суду м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ПрАТ «КИЇВСТАР» про захист прав споживача та повернення безпідставно набутих коштів.

Обґрунтовуючи вибір підсудності, у позовній заяві позивач зазначає, що справа підсудна Ленінському районному суду м. Харкова у зв`язку з тим, що місцем заподіяння шкоди є парк «Юність» у Холодногірському районі міста Харкова, де він перебував у момент зняття коштів з його мобільного рахунку, а також тому, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч.2 ст. 27 ЦПК України).

Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст. 28 ЦПК України).

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст. 28 ЦПК України).

Отже, законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про захист прав споживачів обрати на власний розсуд, якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

За п. 121 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації» споживачем послуг є будь-яка фізична особа, яка використовує або замовляє електронну комунікаційну послугу для власних потреб та не надає електронних комунікаційних послуг.

Відповідно до п. 140 ч. 1 ст. 2 Закону України У «Про електронні комунікації» фіксоване місце отримання послуги це адреса, визначена кінцевим споживачем для отримання ним універсальних електронних комунікаційних послуг.

Згідно з п. 59 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації» мобільний зв`язок - електронні комунікації із застосуванням радіотехнологій, під час яких кінцеве обладнання хоча б одного із споживачів може вільно переміщатися в межах усіх пунктів закінчення електронної комунікаційної мережі.

Закон України «Про захист прав споживачів» не містить тлумачення поняття «місце заподіяння шкоди» в контексті спірних правовідносин. Тому суд при вирішенні питання щодо місця заподіяння шкоди, вважає, що враховуючи характер послуги, що надається відповідачем, доречніше брати до уваги місце реєстрації надавача такої послуги, оскільки при наданні послуги мобільного зв`язку відсутня прив`язка до фіксованого місця отримання такої послуги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, отже в силу ч. 5 ст. 28 ЦПК України може пред`являти позов не лише за місцезнаходженням відповідача, а і за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Між тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість посилання позивача на перебування в конкретному місці в визначений проміжок часу (парк «Юність») в контексті визначення місця заподіяння шкоди діями відповідача надавача електронних комунікаційних послуг.

Крім того, обґрунтовуючи вибір підсудності, у позовній заяві позивач зазначає, що справа підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, оскільки він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, згідно відповіді № 709560 від 29.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо особи позивача ОСОБА_1 останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; дата зняття з реєстрації 08.01.2024.

Відомостей щодо реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» повернення безпідставно набутих коштів не є підсудним Ленінському районному суду м. Харкова, а тому наявні підстави для передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31А) за місцем знаходження відповідача Приватного акціонерного товариства «Київстар».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо передачі справи на розгляд іншому суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 31липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

Ю.М. Мальований