ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 953/8280/23

провадження № 22-ц/818/3003/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутих грошових коштів за виконавчим написом нотаріуса, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2024 року, ухвалене суддею Єфіменко Н.В., -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутих грошових коштів за виконавчим написом нотаріуса.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виконавчий напис №10296, вчинений 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною визнано таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь Держави судовий збір у сумі 894,32грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти стягнуті за виконавчим написом у сумі 6 967,50грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5 000грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить рішення суду в частині стягнутого судом розміру витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінфорс» на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 450грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 23 450грн. повністю підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання відповідача на те, що вартість складання позовної заяви у розмірі 23 450грн. є завищеною не може братись до уваги, адже зазначені витрати включали в себе послуги адвоката щодо всього супроводу справи (складання позовну, направлення адвокатських запитів, складання клопотань, тощо) а не лише окреме складання позовної заяви.

У зв?язку з чим вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на правову допомогу з 23 450грн. до 5 000грн.

Наданий розрахунок понесених нею витрат на правничу допомогу повністю відповідає мінімальним ставкам адвокатського гонорару, які затверджені рішенням №13/17 Ради адвокатів Харківської області від 21 липня 2021 року, та реальній вартості адвокатських послуг.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині стягнутого судом розміру витрат на правничу допомогу, тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 та пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу разом із позовною заявою було надано наступні документи:

-договір про надання правової допомоги №9А/2023, укладений 03 березня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5552, виданого на ім`я ОСОБА_2 ;

-копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №9А/2023 від 03.03.2023;

-розрахунок судових витрат, які позивач поніс чи очікує понести в зв`язку із розглядом справи, згідно якого попередній (орієнтовний) розрахунок вартості правової допомоги складає 23450грн.

-акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 22 листопада 2023 року;

-квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 22 листопада 2023 року.

Згідно п.1 Договору про надання правової допомоги №9А/2023 від 03 березня 2023 року адвокат Ейбатов З.М. огли надає правничу (правову) допомогу Клієнтові з приводу захисту законних прав та інтересів у справі про адміністративне правопорушення, кримінальному провадженні, представництва у цивільному, адміністративному та господарському судочинстві, представництва інтересів в усіх без винятку державних, громадських та інших установах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в органах виконавчої влади та управління, в місцевих судах, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах, у Верховному Суді, в Європейському суді з прав людини, в органах Міністерства юстиції, в органах державної виконавчої служби, в органах досудового розслідування (слідства), у тому числі в органах Служби безпеки України, прокуратури, поліції, перед приватними виконавцями та приватними нотаріусами, банками та фінансовими компаніями, з право отримання інформації, у тому числі конфіденційної інформації, , інформації, яка містить банківську таємницю та персональні ані, тощо, а також оригіналів документів.

Як вбачається із розрахунку судових витрат представником позивача були надані наступні послуги:

консультація клієнта з ознайомленням з документами, узгодження правової позиції 1675 грн. (1 год.);

складання та направлення адвокатського запиту до ТОВ «Фінфорс» - 1675 грн. (1 год.);

складання та направлення адвокатського запиту до фірми «Люстдорф» у формі ТОВА 1675 грн. (1 год.);

складання та направлення адвокатського запиту до Київського обласного державного нотаріального архіву 1675 грн. (1 год.);

складання позовної заяви від 06 вересня 2023 року 10 050грн. (6 год.);

складання клопотання про витребування доказів 1675 грн. (1 год.);

підготовка та подання відповіді на відзив 3350грн. (2 год.),

на загальну суму 23450грн.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 22 листопада 2023 року сторони підтверджують, що загальна вартість наданих послуг та виконаних робіт (пов?язані із розглядом даної справи в суді першої інстанції) становить 23 450грн.

Клієнт здійснив повну оплату наданих послуг та виконаних робіт у зазначеній вище сумі.

На підтвердження оплати в сумі 23 450грн. позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 22 листопада 2023 року на зазначену суму.

Натомість відповідач ТОВ «Фінфорс» заперечує проти даного розміру витрат на правову допомогу та вважає його необгрунтованим, у зв?язку із чим просять його зменшити до 3 000грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів звертає увагу на те, що важливість рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2024 року, яким визнано виконавчий напис №10296, вчинений 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною визнано таким, що не підлягає виконанню, а також стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти стягнуті за виконавчим написом у сумі 6 967,50грн., для позивача не обмежується сумою на яку він вчинений.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний виконавчий напис був звернений до виконання. Позивач поніс витрати на винагороду державного виконавця по виконанню зазначеного виконавчого напису, докладав додаткових зусиль для повернення належних йому коштів.

Враховуючи характер виконаної адвокатом Ейбатовим З.М. огли роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а також з урахування вимог (клопотання) ТОВ «Фінфорс» щодо зменшення розміру витрат на правничу (правову) допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5 000грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи і пропорційними предмету спору, а тому підстав для його перегляду не вбачається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2024 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина