НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/334/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2024 р. селище Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Олійник А.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Новоушицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

установив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Батраков М.Ю. звернувся до Новоушицького районного суду Хмельницької області із заявою в якій просив:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 за актовим записом № 12 від 10 червня 1952 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , є рідною донькою та матір`ю.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Щодо вимоги заявника про встановлення факту належності свідоцтва про народження.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в статтею 315 ЦПК України.

Згідно із частиною 3 статті 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по різному записаних у документах.

Звертаючись із даною заявою до суду, ОСОБА_1 просить в порядку окремого провадження встановити факт належності їй свідоцтва про народження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки свідоцтво про народження є документом, що видається органом державної реєстрації актів цивільного стану, тому дана заява в частині встановлення факту належності особі свідоцтва про народження судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає, а відтак у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до статті 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови;

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Так, наприклад, суди розглядають справи про встановлення юридичних фактів, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами, для одержання спадщини, призначення пенсії, тощо.

Заявник ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин між нею та заінтересованою особою ОСОБА_2 , як рідних матері та доньки, мотивуючи тим, що у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі мати зазначена ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 .

Як свідчать матеріали заяви ОСОБА_2 із заявою про внесення змін до актового запису про її народження до органів державної реєстрації актів цивільного стану та із заявою про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану до суду не зверталась.

Відповідно до частини 1 статті 9, частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви (п.2.5 Правил).

Відповідно до пункту 2.13 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

У заяві ОСОБА_1 відсутня мета встановлення факту родинних відносин, тобто виникнення, зміна або припинення яких особистих чи майнових прав породжує для неї встановлення цього факту.

Таким чином заявник повинен чітко зазначити з якою метою йому необхідно встановити цей факт, адже згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вказані недоліки заяви перешкоджають відкрити провадження в даній справі.

Оскільки заява в частині встановлення факту родинних відносин подана без додержання вимог статті 318 ЦПК України, вона відповідно до статті 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 318 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Новоушицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) в частині встановлення юридичного факту належності свідоцтва про народження.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Новоушицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) в частині встановлення факту родинних відносин між фізичними особами залишити без руху та надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала в частині відмовити у відкритті провадженні у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження у справі набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: А. О. Олійник