Справа № 296/6136/24
УХВАЛА

Іменем України

"05" липня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №61811 від 05.10.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №64333061 від 02.02.2021 р, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. на підставі виконавчого документу виконавчого напису №61811 від 05.10.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1)найменування суду, до якого подається заява; 2)повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3)предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5)ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6)пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 6 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Позивач платіжного документу про сплату судового збору до заяви про забезпечення позову недодав, а разом з позовною заявою подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, яку мотивує тим, що віє є внутрішньо переміщеною особою, доходу немає, являється пенсіонером.

Відповідно до ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, держава визначилась із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором.

Зокрема, підставою для звільненя від сплати судового збору може бути майновий стан позивача (незалежно від характеру спору), належність позивача до соціальної групи зазначеної в п.2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», або подання позову з метою захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведених вище підстав, виходячи з предмету позову, а також наявного соціального статусу позивача можливо звільнити від сплати судового збору, якщо його розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Визначальним чинником, який дає підстави для застосування ст.8 Закону України «Про судовий збір» законодавець пов`язав із поняттям «майнового стану сторони», яке в такій редакції є оціночним в кожній окремій справі та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, рахунків в банківських установах, тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Крім того, передбачена законом можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який позбавляє його можливості сплатити судовий збір за цю заяву у вказаному розмірі.

Довідка від 17.04.2022р. №1827- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує саме майновий стан позивача, не є достатнім доказом відсутності у позивача інших джерел доходу та не входить до переліку документів, які можуть підтверджувати належність позивача до осіб вказаних в п. п.2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд не знаходить законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору і вважає, що в даному випадку сплата судового збору не ускладнює позивачу доступ до правосуддя таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та переслідує законну мету.

Суд вважає, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду за умови виконання ним вимог закону щодо оплати заяви судовим збором в цій справі дотримано.

Таким чином, в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 149, 151, 153, 259, 260, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали, разом із заявою та долученими доказами невідкладно направити заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. Й. Адамович