Провадження № 2/161/928/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

представника позивача

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 подану в його інтересах адвокатом Каращуком Юрієм Ігоровичем до ОСОБА_3 , про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Каращук Ю.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з вказаним вище позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 07.10.2021 о 20 год. 05 хв. в м. Києві на площі Перемоги, 2 водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу «Kawasaki Z 750» д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до нього праворуч та здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована не була.

Внаслідок ДТП мотошолом, який був вдягнутий на ОСОБА_4 був пошкоджений та не підлягає подальшій експлуатації. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2023, вартість мотошолома становить 4653,13 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 1924 від 13.04.2021.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь 4653,13 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2023 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано на розгляд за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розподілено судді Івасюті Л.В.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Найперше, суд вважає за необхідне вирішити заяву відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

19.12.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі, в зв`язку з тим, що він проходить військову службу в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації. На підтвердження наведеного подав до суду копію довідки за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 560 від 24.11.2023, з якої випливає, що рядовий ОСОБА_3 , 1983 року народження призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_3 (а.с. 52).

10.04.2024 на запит суду надійшла відповідь т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3227 від 29.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі та вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2021 ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 07.10.2021 о 20 год. 05 хв. в м. Києві на площі Перемоги, 2 керуючи транспортним засобом марки «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу «Kawasaki Z 750» д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до нього праворуч та здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2021 набрала законної сили 30.11.2021.

У силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини дорожньої транспортної пригоди та вина відповідача встановлені судовим рішенням, яке має преюдиційне значення, а тому ці обставини не підлягають доведенню в межах даної справи.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.03.2024 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2023 в частині відмови ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу у розмірі 30 834,63 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення наступного змісту. Позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу у розмірі 30 834,63 грн задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу у розмірі 30 834,63 грн., судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 1073,60 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.03.2024 встановлено, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу «KawasakiZ 750» (мотоцикл), д.н.з. НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП, яка мала місце 07.10.2021, було пошкоджено мотошолома «Givi X/21 Challenger Shiver» вартістю 4653,13 грн., що підтверджується накладною № 1924 від 13.04.2021 (а.с. 13), суму якого він просить суд стягнути з відповідача як матеріальні збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ч.1 ст.15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до накладної № 1924 від 13.04.2021 ОСОБА_2 було придбано мотошолом «Givi X/21 Challenger Shiver» вартістю 4653,13 грн.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яке мало місце 07.10.2021 о 20 год. 05 хв. в м. Києві на площі Перемоги, 2 за участю сторін, мотошолом «Givi X/21 Challenger Shiver» було пошкоджено.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України)

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4653,13 грн. матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП.

Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4999,00 грн.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правову допомогу, представником позивача подано до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги № 55-23 від 18.09.2023, копію додатку до договору № 55-23 від 18.09.2023 про надання правової (правничої) допомоги від 18.09.2023, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 03-23 до Договору про надання правової допомоги № 55-23 від 18.09.2023, копію квитанції до платіжної інструкції № 42414127 від 19.09.2023 на суму 4999,00 грн.

Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 4999,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 22, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4653 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят три) гривні 13 копійок матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати понесені у зв`язку з і сплатою судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімсот три) гривні 60 копійок та витрати на професійну правову допомогу в сумі 4999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта