Справа № 587/2309/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд судового наказу Сумського районного суду Сумської області від 27.06.2024 року за нововиявленими обставинами, мотивує заяву тим, що у вказаній справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, а саме те, що рішенням від 27.06.2024 було ухвалено судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 26.06.2024 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини. З грудня 2023 року вони з ОСОБА_2 проживають окремо. Донька після цього періоду проживала разом з ним до закінчення дитячого садочка в с.Сад, а саме 24.05.2024. Після закінчення садочка за усною домовленістю з колишньою дружиною донька стала проживати по черзі то у нього то у матері за узгодженим графіком. В день подачі заяви про видачу судового наказу 26 червня і на даний момент дитина проживає з ним. Протягом часу, коли дитина проживає з ним, він самостійно фінансово забезпечує її повноцінне утримання, включаючи всі необхідні потреби щодо їжі, одягу, освіти та медичного обслуговування, про що є квитанції.

В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, зазначив, що на даний час за позовом ОСОБА_2 до нього в провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває на розгляді справа про визначення місця проживання дитини.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заяви заперечувала, зазначала, що після розірвання шлюбу дитина продовжувала ходити в садочок у с.Сад, так як вона та заявник проживали в м. Суми, кожен за різними адресами, то донька проживала у батьків заявника. Вона заберала дитину на вихідні, чекала, коли донька закінчить садочок. Після ж закінчення садочку у них виник спір про місце проживання дитини. Усної домовленості про узгоджений графік, про який зазначає ОСОБА_1 в них не було. Дійсно вона давала проживати дитину з батьком, донька проживала то 3 дні з ним, було, що і дві неділі. Дитина проживала то з ним, то з нею. З батьком дитини вони не досягли згоди, щодо утримання дитини. Коли дитина була у неї, він не допомагав. Вона купувала вакцину за 3 тис. грн дитині, купила планшет для навчання, скупила повністю дитину до школи- одяг, підручники, зошити. Грошей на це він не давав. У неї дитина знаходиться більше. Він заберає дитину лише на вихідні. Вона не бачила тих речей, які він купує доньці- кепку, та той одяг, про який каже ОСОБА_1 вона не бачила. Тому вважає, що у дитини є батько, який повинен допомагати утримувати дитину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 користуючись своїм правом, звернулася до Сумського районного суду Сумської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із батька, аліментів на утримання доньки.

Судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 27.06.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 26.06.2024 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 302 грн 80 копійок. ( а.с.9)

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява N 69529/01, п. п. 27-28, рішення Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2 (Popov v.Moldova N 2), заява N 19960/04, п. 46).

У справі «Желтяков проти України», заява №4994/04 від 09.09.2011 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява 352854/99 від 24.07.2003).

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначив, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, зокрема, на момент видання судового наказу судом не було враховано те, що за усною домовленістю з колишньою дружиною донька стала проживати по черзі то у нього, то у матері за узгодженим графіком. В день подачі заяви про видачу судового наказу 26 червня і на даний момент дитина проживає з ним. Протягом часу, коли дитина проживає з ним, він самостійно фінансово забезпечує її повноцінне утримання, включаючи всі необхідні потреби щодо їжі, одягу, освіти та медичного обслуговування, про що є квитанції. На даний час між ним та матір`ю дитини є спір про визначення місця проживання доньки. Заявник вважав, що ці обставини є нововиявленими, не були відомі суду на час прийняття рішення про видачу судового наказу.

Разом з тим стягувач ОСОБА_2 зазначає, що дитина проживала на момент звернення нею до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що з батьком дитини, що з нею, батько добровільно не надавав кошти на утримання дитини, коли вона перебувала з нею, вона забезпечувала та забезпечує дитину всім необхідним самостійно, в сумі дитина проживає з нею більше, ніж з батьком.

Заявником ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог надані квитанції про купівлю ним продуктів харчування, іграшок, дитячого одягу, які датовані періодом після видачи наказу, тобто після 27.06.2024. Заявником також надані квитанції датовані 18.06.2024 про купівлю колекційних фігурок, 22.06.2024 про купівлю сухого сніданку, 22.06.2024 про купівлю йогурта та молока, 08.06. 2024 та від 22.06.2024 -бомбочок для ванни, та в своїй сукупності не доводять забезпечення потреб дитини всім необхідним ( а.с.22, 23,25)

Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу, не є нововиявленими і були відомі сторонам.

Положення ч. 5 ст. 183 СК України гарантують право того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч.1ст. 161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Інші обставини не є перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, в даному випадку ОСОБА_1 . Не є перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) і наявність спору про визначення місця проживання дитини рішенням суду.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 на те, що він купує дитині їжу, іграшки, коли вона проживає разом з ним, у зв`язку з чим постановлення судового наказу призвело до подвійного нарахування аліментів, то слід зазначити, що батьки зобов`язані утримувати дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Сам факт надання заявником добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не є нововиявленою обставиною для перегляду судового наказу, а також вказана обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, оскільки максимальний розмір добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини законодавством не обмежений.

Інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, заявником не наведено.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 7 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи наведені заявником підстави для задоволення заяви та вимоги законодавства, що обґрунтовують можливість її задоволення, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого на підтвердження обставин, на які посилається заявник, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наведені у заяві підстави, не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, звернувши увагу заявника на те, що у разі зміни дійсних обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, сторони, в тому числі і заявник, не позбавлені права звернутися до суду із позовними вимогами про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відповідно до положень Сімейного кодексу України. Крім того, а разі прийняття рішення про визначення місця проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 не побавлений права звернутися до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, які були стягнуті на підставі оспорюваного судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161,165,170,423-429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, за безпідставністю вимог.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Гончаренко