Справа номер 478/227/24 Головуючий суду першої інстанції Сябренко І. П.
Провадження номер 22-ц/812/1195/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Коломієць В. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2024 року, ухвалене за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2024 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі АТ «ОГС «Миколаївгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовувало наступним.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 є споживачем послуги з поставки та розподілу природного газу по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), що підтверджується показами лічильника природного газу за цією адресою та фактом оплати вартості спожитого газу. Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 приєднався до умов договору розподілу природного газу, а тому має оплачувати вартість цієї послуги до двадцятого числа кожного місяця.

Річна заявлена потужність об`єкту ОСОБА_1 на 2020 рік складала 2774,36 м. куб, а тому відповідач у період з 01 січня до 03 червня 2020 року мав щомісячно сплачувати 302,41 грн при тарифі 1,308 грн, а у період з 01 липня до 31 грудня 2020 року мав сплачувати 338,48 грн при тарифі 1,464 грн.

Річна заявлена потужність об`єкту ОСОБА_1 на 2021 рік складала 1605,09 м. куб, а тому відповідач у період з 01 до 31 січня 2021 року мав щомісячно сплачувати 313 грн при тарифі 2,34 грн, а у період з 01 лютого до 31 грудня 2021 року мав сплачувати 287,32 грн при тарифі 2,148 грн.

Річна заявлена потужність об`єкту ОСОБА_1 на 2022 рік складала 2973,76 м. куб, а тому відповідач у період з 01 січня до 31 грудня 2022 року мав щомісячно сплачувати 591,77 грн при тарифі 2,388 грн.

Позивач вказував, що звертався до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати послуг з розподілу природного газу, на підставі яких судом видавалися судові накази.

Однак у подальшому ухвалами цього суду вони були скасовані.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати послуг з розподілу природного газу у сумі 12 936 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області позов АТ «ОГС «Миколаївгаз» задоволено.

З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 12 936 грн та судовий збір у сумі 3028 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 приєднався до типового договору про розподіл природного газу та отримував зазначені послуги, а тому мав сплачувати їх вартість.

Оскільки відповідач належним чином зобов`язань за договором не виконував, суд вважав за необхідне стягнути з нього на користь АТ «ОГС «Миколаївгаз» заборгованість за надані послуги за період з 01 січня 2020 року до 30 листопада 2022 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення.

Також ОСОБА_1 просив постановити окрему ухвалу щодо незаконних дій АТ «ОГС «Миколаївгаз».

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначав, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов хибних висновків під час їх оцінки. ОСОБА_1 наполягав на тому, що він був споживачем послуг з газопостачання до 18 травня 2021 року, коли позивачем його будинок було відключено від газопостачання, що призвело до розірвання договору з газопостачання між сторонами.

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва №3163 від 26 квітня 2001 р. є власником будинку АДРЕСА_1 .

У АТ «ОГС «Миколаївгаз» на його ім`я за цією адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За вказаною адресою рахуються такі газові прилади: дві газові плити і опалювальний прилад. Облік спожитого газу здійснюється газовим лічильником UGT-G4 №01664546. Розмір опалювальної площі 120 кв.м.

Розрахунок річної замовленої потужності виглядає так: річний об`єм, розрахований для нарахування за розподіл газу у 2018-2019 рр. 2774,36 куб. м, у 2019-2020 рр. 1605,09 куб. м, у 2020-2021 рр. 2973,80 куб. м.

За 2020 2022 рр. позивач нарахував ОСОБА_1 до сплати 13 828,27 грн за розподіл природного газу. ОСОБА_1 сплачено 18 лютого 2020 року 302,41 грн, 02 березня 2020 року 1,00 грн, 23 липня 2020 року 550 грн, 02 березня 2021 року 38,86 грн, а всього 892,27 грн.

18 травня 2021 року представниками АТ «ОГС «Миколаївгаз» складено акт №170 про припинення газопостачання природного газу шляхом опломбування фланцевого з`єднання з установленням заглушки по АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) (а.с.44).

Вказане припинення газопостачання згідно з відповіддю позивача на звернення відповідача відбулося у зв`язку з проведенням ремонтних робіт та робіт з технічного обслуговування ділянки наземного газопроводу низького тиску. Припинення газопостачання відбулося у п`яти будинках по АДРЕСА_1 .

15 листопада 2022 року представниками АТ «Миколаївгаз» складено акт №247 про припинення газопостачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 шляхом механічного від`єднання з встановленням металевої інвентарної заглушки у зв`язку з виявленням та усуненням витоку газу (а.с.63).

Витяг з особового рахунку по об`ємам споживання газу ОСОБА_1 свідчить, що останнє споживання ним газу відбулося у квітні 2021 року (а.с.11).

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року (далі Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (у редакції станом на 18.05.2021) припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання.

Якщо на дату розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу фактичний обсяг споживання сумарно по всіх об`єктах цього споживача або об`єкту, який було вилучено із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, буде перевищувати оплачену річну замовлену потужність поточного календарного року з урахуванням місяця, у якому розірваний договір або вилучений об`єкт із заяви-приєднання, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня виставлення рахунку сплатити Оператору ГРМ різницю між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності. При цьому за наявності двох і більше об`єктів споживача величина оплаченої вартості річної потужності по об`єкту визначається пропорційно розміру річної замовленої потужності такого об`єкта до загального розміру річної замовленої потужності цього споживача.

Пункт 9 глави 6 розділу VI було доповнено новим абзацом згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №855 від 26.05.2021 (набрання чинності 27.05.2021), який передбачає, якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється, крім випадків припинення (обмеження) розподілу природного газу через несвоєчасну та/або неповну оплату послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу та/або відповідно до вимог пункту 5.7 Правил безпеки систем газопостачання. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ.

Пункт 5.7Правил безпеки систем газопостачання визначав, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Речення перше абзацу четвертого пункту 9 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРМ було викладено у новій редакціїзгідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1909 від 29.10.2021 (набрання чинності 01.11.2021): «Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється».

Відповідно до пункту 3.17 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015, перед ремонтом і при тривалій зупинці (понад 3 доби) установки (за винятком котлоагрегатів, що знаходяться в резерві) газопровід до неї і газопровід до пальника (при його живленні від колектора до відключення на установку) необхідно відключати від діючих газопроводів першим по ходу газу до неї запірним пристроєм із встановленням інвентарної заглушки. Газопроводи безпеки у цей час повинні залишатися у відкритому стані.

Згідно з ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог АТ «ОГС «Миколаївгаз», виходив із того, що дослідженими доказами доведений обов`язок відповідача сплатити позивачу заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період 2020-2022 рр. у сумі 12 936 грн.

Проте, колегія суддів не може у повній мірі погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке.

Досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач був споживачем послуг АТ «ОГС «Миколаївгаз» з розподілу газу за адресою: АДРЕСА_1 до 18 травня 2021 року, коли позивач припинив газопостачання до вказаного будинку у зв`язку з проведенням ремонтних робіт та робіт з технічного обслуговування ділянки наземного газопроводу низького тиску.

Після вказаної дати споживання газу за зазначеною адресою було припинено, про що свідчать покази лічильника.

Отже, оскільки припинення газопостачання відповідача відбулося з ініціативи позивача для проведення ремонтних робіт і далі відновлено не було, то відповідач має обов`язок сплатити за послугу з розподілу природного газу 4368,98 грн за період з 01 січня 2020 року по 26 травня 2021 року (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №855 від 26.05.2021).

Щодо вимог апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали відносно незаконних дій, фальсифікацій документів посадовими особами Казанківської філії АТ «ОГС «Миколаївгаз», які, на думку заявника, допустили порушення вимог законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина 1 статті 262 ЦПК України).

Окрема ухвала суду це процесуальне судове рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з частиною 5 статті 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до частини восьмої статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Під час перегляду цієї справи суд апеляційної інстанції не встановив порушень, які б слугували підставою для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб Казанківської філії АТ «ОГС «Миколаївгаз», тому клопотання про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні у бік зменшення заборгованості відповідача до 4368,98 грн.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Стаття 7 вказаного Закону передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки як позивач, так і відповідач подавали до суду позовну заяву та апеляційну скаргу в електронній формі, то позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2422,40 грн (сплатив 3028 грн), а відповідач 2906,88 грн (таку суму і сплатив).

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, змінив рішення суду першої інстанції, визнавши право позивача на часткове задоволення позовних вимог (33%), то наявні підстави для відшкодування відповідачем позивачу судового збору за подання позовної заяви у сумі 799,40 грн, а позивачем відповідачу за подання апеляційної скарги у сумі 1947,60 грн.

Беручи до уваги, що позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то він має право на повернення переплаченої суми судового збору у розмірі 605,60 грн з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2024 року змінити.

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» заборгованість за розподіл природного газу у сумі 4368,98 грн та судовий збір за подання позовної заяви у сумі 799,40 грн.

Повернути Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» з Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви у сумі 605,60 грн, сплачений ним на підставі платіжної інструкції №33 від 22 лютого 2024 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1947,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 24 вересня 2024 року.