УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 378/771/23

провадження № 61-12511ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року.

Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16, від 03 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16, від 25 липня 2018 року у справі № 308/3824/16, від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20, від 14 квітня 2022 року у справі № 646/3916/19, від 07 червня 2023 року у справі № 522/19653/21, від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20, від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 09 серпня 2023 року у справі № 755/16831/19, від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13, від 12 липня 2023 року у справі № 910/5080/21, від 23 грудня 2020 року у справі № 757/28231/13-ц, від 06 липня 2022 року у справі № 910/6210/20, від 30 березня 2023 року у справі № 905/2307/21 (905/496/22), від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17 та у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16, необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 686/21857/16-ц та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

У вересні 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року до закінчення перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що на момент подання касаційного скарги доказів щодо намірів позивача здійснювати виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції в примусовому порядку ще не існувало. Однак, 18 вересня 2024 року позивач та його представник звернулися до суду першої інстанції із заявами про видачу виконавчих листів, зі змісту яких вбачається, що метою видачі позивачу оригіналу виконавчого листа є виконання оспорюваного рішення суду через органи державної виконавчої служби. Разом з тим, примусове виконання рішення суду, яке оспорюється в касаційному порядку, призведе до порушення балансу інтересів сторін шляхом неправомірного стягнення неіснуючого боргу на підставі судової помилки. На підтвердження вказаних обставин надано копію заяви ОСОБА_3 від 18 вересня 2024 року про видачу виконавчого листа у справі № 378/771/23, копію заяви представника ОСОБА_3 адвоката Князьської Н. А. від 18 вересня 2024 року про видачу виконавчого листа у справі № 378/771/23.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.

Вказані у клопотанні ОСОБА_1 доводи містять підстави для висновку про задоволення клопотання про необхідність зупинення виконання рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 378/771/23.

Витребувати з Ставищенського районного суду Київської області цивільну справу № 378/771/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року задовольнити.

Зупинити виконання рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 жовтня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат