Справа № 308/3698/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з питань призначення експертизи

(вступна та резолютивна частини)

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Скрипченка Д.В., Пересоляка О.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання представника відповідача про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с та н о в и в:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Москалюк О.О., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою від 13.03.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфа. Клопотання обґрунтоване тим, що фактично отримана відповідачем сума грошових коштів є значно меншою, аніж та, яка зазначена в розписці, та не була отримана відповідачем одним платежем 05.07.2024.

У підготовчому засіданні представниця позивача проти клопотання про призначення експертизи заперечила, просила залишити відповідне клопотання без задоволення.

У підготовчому засіданні представники відповідача клопотання підтримали, просили суд його задовольнити та призначити проведення експертного дослідження.

За приписами статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до положень статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Аналіз цитованих норм зумовлює висновок про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених статтею 105 ЦПК України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи у справі.

У відповідності до пункту 2 постанови пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

Суд зауважує про те, що представником відповідача необхідність призначення експертизи обґрунтовуються виключно твердженням про те, що сума, отримана відповідачем як позичальником є меншою та не була отримана одним платежем.

При цьому представник відповідача просить призначити судово-психологічну експертизу із застосуванням поліграфа для встановлення ймовірності, повноти та джерела інформації, що повідомляється учасником справи.

За своєю суттю психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

У цьому контексті суд вказує на те, що спірні правовідносини стосуються боргових зобов`язань відповідача, зокрема, за обставин даної справи встановленню підлягає як факт існування таких зобов`язань перед позивачем, так і їх розмір. Не викликає сумнівів те, що визначальне значення для доказування означених обставин мають передусім письмові докази, зокрема, ті, що стосуються виникнення грошового зобов`язання та порядку взаєморозрахунку між сторонами.

Натомість призначення психологічної експертизи спрямоване на виявлення загальних психологічних особливостей підекспертної особи, які можуть існувати абстраговано, тобто відокремлені від фактичних обставин справи та жодним чином не переплітаються з тими обставинами, які мають значення для цієї справи.

Таким чином, суд доходить до переконання про те, що представник відповідача у поданому клопотанні не довів значимість психологічної експертизи для вирішення цієї справи та не підтвердив можливість використання її результатів для розгляду цієї справи.

Інакше кажучи, досліджуване клопотання не містить аргументів, які би вказували на виключну необхідність призначення експертного досліджування.

На переконання суду, відповідач та його представники не позбавлені можливості заперечувати проти обставин, підтвердження яких позивач аргументує розпискою, шляхом використання інших засобів доказування, відмінних від висновку експерта.

Таким чином, призначення у справі відповідної експертизи на даному етапі розгляду справи призведе лише до необґрунтованого затягування процесуальних строків.

Зважаючи на викладені обставини, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача про призначення експертизи слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 76, 103, 104, 252, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання про проведення експертизи відмовити повністю.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко