Номер провадження: 22-ц/813/3472/24
Справа № 522/1078/16-ц
Головуючий у першій інстанції Тарасова А.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суд м. Одеса від 06 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

27 січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 40 963,69 [Долар США], що за курсом 23,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.11.2015 року складає 942 574,51 грн., зазначаючи, що 20.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 304MT, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у розмірі 20000 [Долар США] на термін до 22.06.2009, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 40963, 69 Долар США, що за курсом 23,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.11.2015 року складає 942 574 (дев`ятсот сорок дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 51 копійка за кредитним договором № 304MT від 20.06.2008 року. Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 138 гривень 62 копійки.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи, зроблено помилкові висновки про задоволення позовної заяви.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи, зроблено помилкові висновки про задоволення позовної заяви.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 24 квітня 2024 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

24 квітня 2024 року від адвоката Гареєва Є.Ш., який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 02 по 10 травня 2024 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 травня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеного договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20000 [Долар США] на термін до 22.06.2009 р., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що в порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 03.11.2015 року має заборгованість - 66778,83 [Долар США], яка складається з наступного:- 16115,57 [Долар США] - заборгованість за кредитом;- 20968,01 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 29695,25 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2012 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яка складала 46079,90 [Долар США] ( з яких: - 16115,57 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 18313,53 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11650,80 [Долар США]. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором), різниця становить: 20698,93 [Долар США]. Отже, заборгованість до стягнення становить - 20698,93 [Долар США] , що за курсом 23,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.11.2015 року складає 476282,37 грн.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Щодо тіла кредитної заборгованості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2010 року (справа №2-901/2010) позов ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 206 108 грн. 08 коп.

Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2012 року (справа №2/1522/12333/11) задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 304 МТ від 20.06.2008 року у розмірі 46 079 дол..США 90 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,97 грн. за 1 дол.США) на 30.09.2011 року складає 367 256 грн. 80 коп., з яких: заборгованість за кредитом 16 115,57 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 128 441,09 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом 18 313,53 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 145 958,83 грн. ; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 11 650,80 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 92 856,88 грн.

Предметом двох судових розглядів було стягнення заборгованості за кредитним договором №304MT від 20.06.2008, який є предметом розгляду і вказаної цивільної справи.

Таким чином, стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 простроченого тіла кредиту за кредитним договором №304МТ від 20.06.2008 вже відбулось, рішення судів набрали законної сили, ніким оскаржені не були.

Отже, позовна заява у цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення процентів та пені за кредитним договором.

Частина перша статті 598 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку (пеню) припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2010 року (справа №2-901/2010) позов ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 206 108 грн. 08 коп.

Предметом судового розгляду було стягнення заборгованості за кредитним договором №304MT від 20.06.2008, який є предметом розгляду і вказаної цивільної справи.

У вказаному судовому рішенні зазначено, що «06 березня 2009 року позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку у розмірі 16806,48 дол. США та 1936,00 грн., судового збору у розмірі 1343,45 грн., а саме 1313,45 грн., 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з боржників солідарно на користь позивача суму боргу станом на 07.12.2009р. в розмірі 25815,14 доларів США., що відповідно з офіціальним курсом долара до гривні на 07.12.2009р. за службовим розпорядженням НБУ № 417/472 від 04.12.2009р., складає 206108,08 грн., а також сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30,00 гривень»

У разі пред`явлення банком до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Пред`являючи позовну заяву у цивільній справі №522/1078/16-ц, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути суму у розмірі 66 778,83 дол США (станом на 03.11.2015), що складається:

-16 115,57 дол США заборгованість за кредитом;

-20 968,01 дол США заборгованість по процентам за користування кредитом;

-29 695,25 дол США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання.

Отже, після 06 березня 2009 року (дата пред`явлення позовної заяви у справі №2-901/2010) позивач втратив право нараховувати передбачені договором проценти та пеню, а нарахуванню підлягали тільки 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України, які стороною позивача у справі №522/1078/16-ц не заявлені.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення відсотків та пені необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для часткового скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 10716,35 гривні, ОСОБА_2 сплатила 10716,35 гривні.

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, а отже з АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі по 10 716,35 гривні на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суд м. Одеса від 06 березня 2017 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 10716 гривень 35 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 10716 гривень 35 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда