УХВАЛА

08 липня 2024 року

м. Київ

справа № 758/14624/21

провадження № 61-9496ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України (далі - НААУ в особі РАУ), в якому просив стягнути у відшкодування майнової та моральної шкоди грошові кошти у сумі 710 398,11 грн, з яких майнова шкода у сумі 127 833,28 грн, моральна шкода у сумі 582 564,83 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 до НААУ в особі РАУ про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями задоволено частково. Стягнено з НААУ в особі РАУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнено з НААУ в особі РАУ на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 700,00 грн.

03 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. від 04 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

05 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В. та Гулька Б. І.

Заява обґрунтована тим, що чоловік судді-доповідача Коломієць Г. В. - ОСОБА_3 , є діючим адвокатом та одночасно керує адвокатським бюро «Коломійця Д. К.», а отже, перебуває у повній залежності від дій та рішень відповідача у справі - НААУ в особі РАУ.

Член колегії - суддя, голова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулько Б. І., проживає спільно та не перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , яка є працівником ТОВ з іноземними інвестиціями «Міжнародна адвокатська компанія «БІ.АЙ.ЕМ».

Дана адвокатська компанія створена ОСОБА_6, який підтримував дружні стосунки з головою НААУ в особі РАУ ОСОБА_5 .

На думку заявника, зазначені обставини певним чином можуть вплинути на думку суддів при ухваленні рішення у цій справі.

Разом із тим, суддя Верховного Суду Коломієць Г. В. заявила про самовідвід у цій справі з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів та суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В. від участі у розгляді цієї справи визнано необґрунтованою.

Заяву судді Верховного Суду Коломієць Г. В. про самовідвід задоволено, а справу передано для проведення повторного автоматизованого перерозподілу й заміни судді Коломієць Г. В.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. передано для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2024 року вказану заяву передано для вирішення судді Верховного Суду Грушицькому А. І.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу судді.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Зміст ухвалених суддею судових рішень не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Гулька Б. І.

Враховуючи, що доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та рішеннями, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький