Справа № 170/185/24 Головуючий у 1 інстанції: Матвійчук С. П.
Провадження № 22-ц/802/908/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Махнової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Здоровцем Сергієм Вікторовичем, на рішення Шацького районного суду Волинської області від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Здоровця С. В. звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 17 лютого 2022 року між ним та ТзОВ «Техноторг-Дон» був укладений договір купівлі-продажу № 43/320 385, за умовами якого відповідач зобов`язувався передати у власність позивача, а останній у порядку та на умовах, передбачених цим договором, зобов`язувався прийняти й оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації, який є додатком до цього договору. Згідно специфікації до договору, продавець зобов`язався передати у власність покупця трактор «Беларус 82,1», загальною вартістю у 565000,00 грн з ПДВ. Покупець належним чином та у повному обсязі виконав свої грошові зобов`язання по оплаті товару, але на момент подання позовної заяви свій товар не отримав, що порушує його майнові права як учасника цивільних правовідносин, а також як споживача.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною вимогою про зобов`язання ТзОВ «Техноторг-Дон» передати у власність позивача зазначений товар. Постановою Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року ухвалено у задоволенні вказаного позову відмовити з посиланням на наявність форс-мажорних обставин (справа № 170/332/22). За касаційною скаргою позивача Верховним Судом було відкрито касаційне провадження у цій справі.

Таке рішення Волинського апеляційного суду стало підставою для звернення ОСОБА_2 із новим позовом до ТзОВ «Техноторг-Дон» про внесення змін до договору, стягнення пені та зобов`язання відповідача передати товар покупцю. Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 ухвалено внести зміни до договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «Техноторг-Дон», а саме викласти п. 3.1.1 вказаного договору в наступній редакції: 3.1.1 Зобов`язаний поставити товар покупцю на умовах самовивозу зі складу продавця за адресою АДРЕСА_1 , або за будь-яким іншим місцем на території України, яке не є тимчасово окупованим, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту оплати покупцем загальної вартості товару. Також ухвалено стягнути з відповідача в користь позивача 28250 грн пені. У задоволенні решти позовних вимог (зобов`язання передати товар у відповідності до нової редакції п. 3.1.1 договору) було відмовлено (справа № 170/499/23).

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року у цій справі в частині відмови у позовних вимогах скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення, постановлено зобов`язати ТзОВ «Техноторг-Дон» передати у відповідності до умов п. 3.1.1 договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року з урахуванням внесених змін у власність ОСОБА_2 оплачений товар трактор «Беларус 82,1» шляхом його поставки ОСОБА_2 на умовах самовивозу. В решті рішення суду залишено без змін.

За результатами розгляду справи судами було, зокрема, встановлено, що представництво відповідача в смт. Мала Данилівка, Харківського району, Харківської області продовжувало здійснювати свою діяльність з 30 квітня 2022 року по даний час, у цьому представництві не було в наявності тракторів «Беларус 82,1», однак трактори такої марки були в наявності в інших представництвах фірми на території України.

Незважаючи на ухвалення такого рішення та відкриття виконавчого провадження, зобов`язання за договором купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року залишається невиконаним, а ТзОВ «Техноторг-Дон» продовжує користуватися грошовими коштами ОСОБА_2 , які він у повному розмірі сплатив на умовах попередньої оплати. У зв`язку з цим, враховуючи період прострочення відповідачем свого зобов`язання, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з вимогою про стягнення процентів за період прострочення в його користь з ТзОВ «Техноторг-Дон» згідно з частиною 3 статті 693 ЦК України (період, що неохоплений позовними вимогами, заявленими у інших справах).

Крім того, протиправна бездіяльність відповідача по відношенню до ОСОБА_2 завдала позивачу суттєвих емоційних страждань, пов`язаних з ризиком неотримання оплаченого товару, який коштує великих для позивача коштів, які він накопичував протягом багатьох років з метою здійснити відповідну покупку. Суттєва емоційна напруга та страждання позивача підсилюються тим фактом, що ОСОБА_2 дуже болісно сприйняв новину про цинічну відмову у виконанні відповідачем свого зобов`язання, навіть попри наявне рішення суду. За час прострочення ТзОВ «Техноторг-Дон» своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу, спосіб життя ОСОБА_2 суттєво змінився, позаяк останній не може використовувати належне йому майно (трактор), яке він планував використовувати для обробітку власних угідь для своєї сім`ї, що є основним родом його діяльності.

Покликаючись на зазначені обставини та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з ТзОВ «Техноторг-Дон» в його користь 194865,24 грн процентів за період з 24 вересня 2022 року по 13 травня 2024 року, 50000 грн у відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 25 липня 2024 року у ці й справі в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Здоровець С. В. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача адвокат Здоровець С. В. апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Махнова О. В. апеляційну скаргу заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - ОСОБА_3 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Здоровцем С. В., слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» про стягнення процентів за користування грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу не є різновидом комерційного кредиту, а також дійшов висновку, що між сторонами по справі виникли не господарські правовідносини. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди судом першої інстанції враховано, що рішенням суду, що набрало законної сили, було задоволено позовну вимогу ОСОБА_2 про стягнення з ТзОВ «Техноторг-Дон» моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як передбачено частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 5 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, народився у місті Лозова Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою переселенця № 720- від 23 липня 2022 року (а. с. 10).

Судом також встановлено, що 17 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Техноторг-Дон» був укладений договір купівлі-продажу № 43/320 385, за умовами якого ТзОВ «Техноторг-Дон» зобов`язувався передати у власність ОСОБА_2 , а останній у порядку та на умовах, передбачених цим договором, зобов`язувався прийняти й оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації, який є додатком до цього договору. Згідно із специфікацією до договору продавець зобов`язався передати у власність покупця трактор «Беларус 82,1» загальною вартістю у 565000,00 грн з ПДВ. ОСОБА_2 належним чином та у повному обсязі виконав свої грошові зобов`язання по оплаті товару, але зазначений трактор не отримав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Представник позивача вважає, що укладений договір купівлі-продажу, який містить обов`язок продавця щодо попередньої оплати, є різновидом комерційного кредиту, що передбачений статтею 1057 ЦК України. У цьому випадку покупець здійснює кредитування продавця, а попередня оплата фактично є сумою кредиту (позики).

Відповідно до статті 1057 ЦК України договором, виконання якого пов`язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054-1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов`язання, і не суперечить суті такого зобов`язання.

Комерційний кредит - це договір, який укладається між двома суб`єктами підприємницької діяльності і передбачає передання у власність іншій стороні грошових коштів чи інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому кредит надається як аванс, попередня оплата, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг. Тому він використовується під час виникнення господарських правовідносин.

При цьому судом встановлено, що між сторонами був укладений договір купівлі продажу, а не договір комерційного кредиту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача процентів за користування грошовими коштами відсутні, оскільки укладений між сторонами договір купівлі-продажу не є різновидом комерційного кредиту, між сторонами по справі виникли не господарські правовідносини, а представник позивача ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_2 як фізичної особи про захист прав споживача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачено пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року в цивільній справі № 170/332/22 за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача та за зустрічним позовом ТзОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу позов ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача задоволено частково.

Зобов`язано ТзОВ «Техноторг-Дон» передати у відповідності до умов договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року у власність ОСОБА_2 оплачений товар - трактор «Беларус 82,1» загальною вартістю 565000 грн з ПДВ шляхом його поставки ОСОБА_2

Стягнуто з ТзОВ «Техноторг-Дон» в користь ОСОБА_2 28250 грн пені, 20000 грн у відшкодування моральної шкоди та понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 39224,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача відмовлено. В решті рішення залишено без змін (а. с. 15-18).

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2024 року постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживачів скасовано, а рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року в цій частині залишено в силі. Касаційну скаргу ТзОВ «Техноторг-Дон» залишено без задоволення. Рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року в частині вирішення зустрічного позову ТзОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу залишено без змін (а. с. 167-174).

Відповідно до частини 5 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що у цивільній справі № 170/332/22 рішенням суду задоволено позовну вимогу про стягнення з ТзОВ «Техноторг-Дон» в користь ОСОБА_2 20000 грн у відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням зазначених обставин та того, що моральна шкода відшкодовується одноразово, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди з огляду на те, що рішенням суду в цивільній справі № 170/332/22 вже було задоволено позовну вимогу про стягнення з відповідача в користь позивача 20000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Також судом першої інстанції звернуто увагу на те, що повторна вимога позивача до відповідача про стягнення моральної шкоди є по суті намаганням покласти на ТзОВ «Техноторг-Дон» подвійну відповідальність за одне порушення цивільного права особи, а відшкодування моральної шкоди не може бути джерелом збагачення позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Здоровцем Сергієм Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 25 липня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді