Справа № 485/1588/24
Провадження № 2/485/416/24
24 вересня 2024 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У липні 2024 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі-А-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки, на підставі чого отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість, яка станом на 10 липня 2024 року складає 31 106,27 грн, з яких: 16 807,06 грн - заборгованість за кредитом, 14 299,21 грн - заборгованість по відсоткам. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача разом з позовом надав клопотання, у якому просив справу слухати без участі представника А-Банку на підставі наявних доказів, проти заочного розгляду справи заперечень не мають (а.с.41-зворот).
Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, судове повідомлення повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Виклик відповідача додатково здійснено через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 27 вересня 2018 року між АТ "А-Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого 15 квітня 2021 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.8).
У анкеті-заяві позичальника нарахування процентів, пені та штрафу не зазначено.
Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено випискою по рахунку (а.с.10-17).
Згідно з довідкою А-Банку, за період дії договору ОСОБА_1 було видано одну картку, строк дії якої до 10/27 (а.с.18).
У відповідності до довідки за лімітами, кредитний ліміт ОСОБА_1 , наданий А-Банком, зменшувався та збільшувався: 15 квітня 2021 року до 4500,00 грн.; 15 квітня 2021 року до 4500,00 грн.; 10 вересня 2021 року до 25 000,00 грн.; 17 січня 2022 року до 34 000,00 грн.; 01 березня 2022 року до 17 598,00 грн.; 29 серпня 2023 року до 16 807,06 грн.; 29 березня 2024 року до 16 900,00 грн. (а.с.19).
Відповідач на погашення кредитних коштів проводила оплату, останній раз 24 лютого 2022 року.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором станом 10 липня 2024 року складає 31 106,27 грн, з яких: 16 807,06 грн - заборгованість за кредитом, 14 299,21 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.5-7).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, надав на підтвердження позовних вимог копію паспорту споживчого кредиту, яким визначено порядок надання банківських послуг, що викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг який підписаний відповідачем 15 квітня 2021 року, однак зберігає чинність та є актуальним до 01 липня 2021 року. Зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Як встановлено вище, заява-анкета, підписана відповідачем 27 вересня 2018 року, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Отже, наданий Банком паспорт споживчого кредиту не є складовою кредитного договору, укладеного з відповідачем 27 вересня 2018 року, не змінює його умов та не підтверджує укладення нового договору.
Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що на день підписання анкети-заяви 27 вересня 2018 року сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні з відповідача 14 299,21 грн. - заборгованості по відсоткам, оскільки такі є недоведеними.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "А-Банк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Разом з тим, як вбачається з виписки по рахунку, за рахунок кредиту відбувалося погашення процентів на загальну суму 15 198,32 грн, що відображено у наданій А-Банком виписці з карткового рахунку позичальника, сплату яких не передбачено договором.
Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь АТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 1608,74 грн.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 156,55 грн.
Керуючись ст.76-78,81,141,247,263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства "АкцентБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 24.09.2024.