Номер провадження: 22-ц/813/4301/24
Справа № 519/1729/23
Головуючий у першій інстанції Барановська З.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 10.01.2024 року, ухваленого під головуванням судді Барановської З.І. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

20.10.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами:

- № 617581170 у розмірі 101 032,80 грн., з яких 22 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 79 032,80 грн. заборгованість за відсотками;

- № /728488 у розмірі 16 006,75 грн., з яких 4 300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 706,75 грн. заборгованість за відсотками;

- /447839 у розмірі 15 233,55 грн., з яких 4 100 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 133,55 грн. заборгованість за відсотками;

- № 12826-08/2021 у розмірі 5 492,00 грн., з яких 2 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 492,00 грн. заборгованість за відсотками,.

Всього позивач просив стягнути на його користь з відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 137 765,10 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані наступним.

1). 16.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №/447839 у розмірі 4 100,00 грн. строком до 03.08.2021 року.

06.08.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання фінансового кредиту №/447839 від 16.07.2021 року на підставі заяви відповідача про продовження строку дії договору (пролонгацію договору) та сторони погодили продовжити строк дії договору на 23 дні (включаючи 3 дні прострочки) до 25.08.2021 року. У зв`язку з невиконанням умов договору за даним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 15 233,55 грн., у тому числі за відсотками у розмірі 11 133,55 грн.

2). 20.08.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12826-08/2021, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн. строком до 26.08.2021 року. У зв`язку з невиконанням умов даного договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 5 492,00 грн., у тому числі за відсотками у розмірі 3 492,00 грн.

3). 27.08.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 617581170 на отримання кредиту у розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн. зі строком повернення коштів до 19.11.2021 року. У зв`язку з невиконанням умов даного договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 101 032,80 грн. у тому числі за відсотками у розмірі 79 032,80 грн.

4). 09.09.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладеного договір про надання фінансового кредиту №/728488 у розмірі 4 300,00 грн. строком до 29.09.2021 року. У зв`язку з невиконанням умов даного договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 16 006,75 грн., у тому числі за відсотками у розмірі 11 706,75 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає право вимоги ТОВ «Таліон плюс» за договорами, які зазначені в реєстрі прав вимоги.

31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» була укладена додаткова угода №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року у новій редакції, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі прав вимоги (а.с.15-17).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон плюс» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 617581170 (а.с.20).

18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 18.02.2022 до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12826-08/2021 від 20.08.2021 року.

19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №/728488 від 09.09.2021 року.

19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19402022-Г від 19.04.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №/447839 від 16.07.2021 року.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022. Останні отримали право вимоги до боржників, які визначені у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 617581170 від 21.08.2021 року.

Посилаючись нате, що станом на час звернення до суду, заборгованість за вказаними кредитними договорами позичальником не погашена, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 10.01.2024 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено (а.с.184-189).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №617581170 за основною сумою боргу в розмірі 22 000,00 грн. (помилково зазначено, що 20 000 грн.), заборгованість за відсотками в розмірі 79 032,80 грн., а всього 101 032,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №/728488 за основною сумою боргу в розмірі 4 300,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 11 706,75 грн., а всього 16 066,75 грн. (на 60 грн. більше, ніж заявлено в позові).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №/447839 за основною сумою боргу в розмірі 4 100,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 11 133,55 грн., а всього 15 233,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №12826-08/2021 за основною сумою боргу в розмірі 2000 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 3 492,00 грн., а всього 5 492,00 грн.

Таким чином, всього з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягнута заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 137 825,10 грн. (на 60 грн. більше, ніж заявлено в позові).

Крім того, з ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Южного міського суду Одеської області від 10.01.2024 року та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.196-199).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (а.с.221-2280).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 16.05.2024 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Крім того, з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, датою ухвалення цього судового рішення є 16.05.2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.03.2024 року (а.с.208), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.216-220).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог (а.с.184-189).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (612 ч.1 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

При цьому суд зазначив, що поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України згідно з приписами ч. 1 якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договорами і визначили граничні строки останніх.

Проте, як вбачається із тексту вищевказаних договорів у цій справі, сторони визначили строк їх дій, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося після спливу визначеного договорами строку кредитування.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, позивач з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з підстав ч. 2 ст. 625 ЦК України не звертався.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками після закінчення дії строків зазначених кредитних договорів.

Заявник апеляційної скарги також посилається на те, що позивач не набув права вимоги за кредитними договорами.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає право вимоги ТОВ «Таліон плюс» за договорами, які зазначені в реєстрі прав вимоги.

Крім того, 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладена додаткова угода №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року у новій редакції, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі прав вимоги. (а.с.15-17).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон плюс» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 617581170 (а.с.20).

1). 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 18.02.2022 до договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12826-08/2021 від 20.08.2021 року.

2). 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №/728488 від 09.09.2021 року.

3). 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19402022-Г від 19.04.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №/447839 від 16.07.2021 року.

4). 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, згідно якого останні отримали право вимоги до боржників, які визначені у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 617581170 від 21.08.2021 року.

Враховуючи, що всі вищевказані договори факторингу є чинними, у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог з цих підстав немає.

Крім того, ОСОБА_1 також посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано не зупинив провадження у справі з підстав перебування відповідача на військовій службі.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.04.2023 року (а.с.201).

Разом з тим, сам по собі факт перебування учасника справи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатнім для зупинення провадження по справі. Практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан, дислокації її в зоні бойових дій тощо.

Таких правових позицій дотримується Верховний Суд в ухвалах від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, та від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17.

Таким чином враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі, оскільки відповідач ОСОБА_1 хоча і проходить службу у військовій частині, у складі Збройних Сил України, що переведена на воєнний стан, однак матеріали справи не мають доказів того, що в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій ОСОБА_1 проходить службу, безпосередньо приймає участь у бойових діях проти збройної агресії РФ.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість

рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Южного міського суду Одеської області від 10.01.2024 року скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 38 704, 30 грн., тобто заборгованість по тілу кредитів і відсотків за користування грошовими коштами в період дії цих кредитних договорів, що складає 28,09% від заявлених позовних вимог.

При цьому колегія суддів враховує, що сам факт укладення вищевказаних кредитних договорів учасниками справи визнано і не оспорюється.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на 28,09 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 753,94 грн. (2 684,00 грн. х 28,09% = 753,94 грн.).

Також, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на 71,91 %, з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 316,10 грн. (3 220,80 грн. х 71,91% = 2 316,10 грн.).

Таким чином, оскільки з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 752,94 грн., аз ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 316,10 грн., то колегія суддів вважає за необхідне здійснити взаємозалік вказаних сум судового збору і стягнути з позивача - ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 1 562,16 грн. (2 316,10 753,94 = 1 562,16).

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 10.01.2024 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», , заборгованість за кредитними договорами:

№/447839 від 16.07.2021 року та додаткової угоди № 2 від 06.08.2021 року до цього договору, заборгованість у розмірі 6 008,55 (шість тисяч вісім гривень 55 копійок), із яких 4 100,00 (чотири тисячі сто гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту і 1 908,55 (одна тисяча дев`ятсот вісім гривень 55 копійок) - відсотки за користування кредитними коштами;

№12826-08/2021 від 20.08.2021 року, заборгованість у розмірі 2 252,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні 00 копійок), із яких 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту і 252,00 (двісті п`ятдесят дві гривні 00 копійок) - відсотки за користування кредитними коштами;

№617581170 від 27.08.2021 року, заборгованість у розмірі 24 112,00 (двадцять чотири тисячі сто дванадцять гривень 00 копійок), із яких 22 000,00 (двадцять дві тисячі гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту і 2 112,00 (дві тисячі сто дванадцять гривень 00 копійок) - відсотки за користування кредитними коштами;

№ /728488 від 09.09.2021 року, заборгованість у розмірі 6 331,75 (шість тисяч триста тридцять одна гривня 75 копійок), із яких 4 300,00 (чотири тисячі триста гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту і 2 031,75 (дві тисячі тридцять одна гривня 75 копійок) - відсотки за користування кредитними коштами;

Всього, з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», , стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 38 704,30 (тридцять вісім тисяч сімсот чотири гривні 30 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у загальному розмірі 1 562,16 грн. (одна тисяча п`ятсот шістдесят дві гривні 16 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк