СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-с/759/59/24

ун. № 759/14272/24

23 вересня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши матеріали заяви адвоката Вербицького Ярослава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу №759/14272/24 від 12.07.2024 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена заява, в якій представник заявника просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 12.07.2024 року у справі №759/14272/24 пр. №2-н/759/480/24, а також стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Заяву обґрунтовує тим, що 12.07.2024 Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з заявника, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 40 971 грн. 79 коп. та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп. Проте, заявник про вказаний судовий наказ дізналася лише 10.09.2024.

З судовим наказом заявник не погоджується, оскільки у зв`язку з заначиними обставинами, а також з наявністю спору у даній справі, заявник заперечує щодо стягнення заборгованості в наказному провадженні без дотримання принципу змагальності.

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про скасування судового наказу, що є підставою для поновлення строку для подання такої заяви, а також, оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення 4000 грн 00 коп. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 2, 3 та 4 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, для підтвердження витрат на правову допомогу заявником було надано договір №12/09-2024 про надання правової допомоги від 12.09.2024 р.; кошторис правничої допомоги; рахунок №INV-000145 на суму 4000 грн. 00 коп.; платіжна інструкція №2988-85-м3-х878-с9тв від 13.09.2024 року за рахуном №INV- 000145 від 12.09.2024 року у розмірі 4000 грн 00 коп.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При цьому, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп., а тому у стягненні судових витрат на правничу допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 171, 258, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу №759/14272/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг .

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 759/14272/24 від 12.07.2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.

Судовий наказ № 759/14272/24, виданий Святошинським районним судом м. Києва 12.07.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «АТМОСФЕРА» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 40 971 грн. 79 коп. та судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп. скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ключник А.С.