Провадження № 2-п/947/120/24
УХВАЛА

23.09.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2024 року у справі №947/14460/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеса перебувала цивільна справа №947/14460/24 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за результатом розгляду якої, судом 10.06.2024 року постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог, а саме судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.05.2018 року станом на 11.02.2024 року у розмірі становить 107754,78 грн., в тому числі 107754,78 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн..

22.07.2024 року з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду на загальних підставах.

Заява обґрунтована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а під час розгляду справи судом не були враховані всі об`єктивні обставини справи, що призвело до неповноти судового розгляду. Заявник зазначає, що зазначення позивачем суми тіла кредиту, як осново зобов`язання у розмірі 107754,78 грн., за умови встановленого кредитного ліміту на тіло кредиту у розмірі 68500,00 грн. є помилковим, та таким, що прямо суперечить нормам матеріального права та висновкам Великої палати Верховного Суду та є таким, що вводить в оману суд щодо обставин справи. Позивач у позові не вказує дату, з якої виникла заборгованість . як вважає заявник датою виникнення заборгованості є первісна дата розрахунку 05.02.21 щодо якої сплив строк позовної давності. Також заявник посилається на введення на території України воєнного стану.

23.09.24 року заявник заходами електронного суду надав заяву про застосування судом позовної давності щодо позову та поновлення йому процесуального строку для подання відзиву на позов та одночасно надав відзив на позовну заяву АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявник у судовому засіданні на питання суду пояснив, що за адресою вказаною позивачем не проживає, та в той час взагалі був у відрядженні, однак належних доказів не надав суду.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка та рішення надсилалось відповідачу за адресою реєстрації місця проживання, однак повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення « адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. повідомлявся належним чином, відомості про що містяться а матеріалах справи.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 287 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином підставою для скасування заочного рішення є наявність одночасно двох складових поважність не явки до судового засідання та не надання відзиву а також посилання відповідачем на докази, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку у матеріалах справи наявні відомості про те, що суд протягом тривалого часу: з моменту відкриття провадження ухвалою від 02.05.24 року і до моменту винесення рішення 10.06.24 року здійснював всі можливі і передбачені цивільним процесом дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, які не дали результату.

Але одночасно із цим судом приймається до уваги, що докази на які посилається заявник не мають суттєвого значення для правильного вирішення справи.

Тому, суд приходить до висновку, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні будь-які посилання на докази, які б мали істотне значення для справи та які б не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є, по суті, не згодою з ухваленим рішенням суду.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у їх сукупності у суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 287,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2024 року у справі №947/14460/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.05.2018 у розмірі 107754,78 гривень.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. О. Луняченко