Справа № 699/1351/23
Номер провадження № 2/699/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що «Monobank» - мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Мonobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Відповідач ОСОБА_1 21.02.2019 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.02.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

Станом на 27.08.2023 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення пп. 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.08.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, тому відповідно до п. 5.18, 5.19 Розділу II Умов кредит став у формі «на вимогу».

Позивач стверджує, що станом на 10.09.2023 утворилася заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 75288,12 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить вирішити питання про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою судді від 14.11.2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та роз`яснено сторонам права, передбачені ст.ст. 178-180, 191 ЦПК України.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Протягом визначеного судом строку сторони клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подали.

Відповідач у визначений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до наявного у справі Статуту, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Універсал Банк» та комерційного банку «Оазис», акціонерного банку «Вікторія», акціонерного банку «Євроцентр», ВАТ «Банк Універсальний», ВАТ «Універсал Банк» (а.с. 33-34).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 АТ «Універсал Банк» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с. 32).

ПАТ «Універсал Банк» має банківську ліцензію (а.с. 31).

Відповідач ОСОБА_1 21.02.2019 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій просив Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку (а.с. 8).

Підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтвердила та зобов`язалася виконувати його умови. Також підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у мобільному додатку.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 в анкеті-заяві зазначив: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. мій електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем…, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6). Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (п. 11)» (а.с. 11).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

До позовної заяви позивач додав витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в редакції, затвердженій Протоколом правління від 24.11.2021 № 46 (набуває чинності з 27.11.2021) (а.с. 9-21), витяг з Тарифів Чорної картки monobank (а.с. 22-23).

Указані документи відповідач не підписував, оскільки додані позивачем Умови та правила подані суду в редакції, яка набула чинності з 27.11.2021, тоді як договір про надання банківських послуг з відповідачем було укладено сторонами 21.02.2019.

Також позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, у якому зазначено, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в Мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору (а.с. 24-26).

При цьому суд зауважує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 10.09.2023 сума боргу перед банком становить 75288,12 грн (тіло кредиту) (а.с. 6-7).

Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач.

Однак суд уважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Так, між сторонами 21.02.2019 був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

У вказаній анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

При цьому надані суду Умови і правила обслуговування, які містять відомості про розмір відсотків за користування кредитними коштами, не містять підпису позичальника. Тарифи так само відповідач не підписував.

Крім того, як встановив суд, позивач надав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в редакції, затвердженій Протоколом правління від 24.11.2021 № 46, які набули чинності лише з 27.11.2021 (а.с. 9-21), тоді як договір між сторонами укладено майже за два роки до цього 21.02.2019.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.02.2019 шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.

Даний висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що позивач у період з 15.11.2021 до 10.09.2023 періодично стягував з відповідача відсотки за користування кредитом. Загальний розмір стягнутих відсотків становить 35611,25 грн (а.с. 6-7, колонка «сплачено відсотків»).

При цьому, як зазначено вище, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність стягнення позивачем з відповідача відсотків у розмірі 35611,25 грн.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н станом на 10.09.2023 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 75288,12 грн.

Оскільки в анкеті-заяві від 21.02.2019 процентна ставка сторонами не узгоджена, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд визнає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту та зменшує суму заборгованості за тілом кредиту (75288,12 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі 35611,25 грн).

Такий підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/10, провадження №61-2498св22, у якій розглянуто вимоги АТ «Універсал Банк» щодо надання послуг monobank.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.02.2019 у розмірі 39676,87 грн (75288,12 грн - 35611,25 грн).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 75288,12 грн, з яких судом задоволено вимоги у розмірі 39676,87 грн, що складає 52,7 % від ціни позову.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1414,47 грн, що дорівнює 52,7 % від сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 13, 76-78, 81, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.02.2019 у розмірі 39676,87 (тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість грн 87 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1414,47 (одна тисяча чотириста чотирнадцять грн 47 коп) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , адреса місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114, інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.