Справа № 199/135/23
(2/199/877/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.11.2018 року між АТ «OTП Банк» (та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №.

Згідно з умовами Кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 180000,00 грн.

Відповідно до п.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставна у розмірі 36,00% річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак зобов`язання за кредитним договором не виконав.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 22.09.2022 рік має заборгованість за кредитним договором, яка становить 126407,28 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту - 98576,95 грн.; заборгованість за відсотками 27830,33 грн..

На підставі викладеного, банк просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.2023 року, ухваленим по справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 20.11.2018 року у розмірі 126407 (сто двадцять шість тисяч чотириста сім) гривень 28 копійок, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 13.12.2023 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.2023 року, ухвалене по справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, скасовано та призначено справу до розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ліфлянчик С.І. надав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки матеріали справи не містять підтверджень отримання відповідачем грошових коштів у кредит, оскільки відсутні касові ордери такого отримання та звернення ОСОБА_1 для отримання кредиту на розрахунковий рахунок.

Зазначив, що у кредитному договорі №8 від 20.11.2018 року вказана фіксована процентна ставка 36% річних, в анкеті-заяві на отримання кредиту від 19.11.2018 року процентна ставка відсутня, у паспорті споживчого кредиту встановлена річна ставка у розмірі 42,57%. Оскільки у кожному документі встановлена різна процентна ставка користування кредитом, встановити дійсну процентну ставку неможливо. У зв`язку із даною обставиною, розрахунок позивача є необґрунтованим, оскільки сума боргу є збільшеною та не відповідає дійсності.

Відповідно до довідки №3829/59/14-2023 від 10.11.2023 року, виданою Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», відповідач ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України. З 30.03.2023 року перебуває на посаді інспектора взводу №2 роти №1 («Полтава-1») штурмового батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють». Отже, ОСОБА_1 не міг отримати вимогу про дострокове повернення кредитних коштів зі сплатою відсотків.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за відсутності представника банку, про що вказав у прохальній частині позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ліфлянчик С.І. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, вказані у заяві про перегляд заочного рішення, та відзиві на позов, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2018 року між АТ «OTП Банк» (та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № (а.с.4).

Згідно з умовами Кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 180000,00 грн.

Відповідно до п.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставна у розмірі 36,00% річних.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх позовних вимог АТ «ОТП Банк» надано «Анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист», в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, адреса реєстрації, номери засобів зв`язку (а.с.5).

До анкети - заяви банк додав копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем 20.11.2018 року, в якому зазначені контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, де вказано сума/ліміт кредиту 180000,00 грн. строк кредитування - 60 місяців, мета кредитування - споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу Банку, у строк, визначений кредитним договором. Порядок повернення кредиту наведено в орієнтованому графіку платежів, у додатку №1 до Паспорту споживчого кредиту.

Відповідно до п. 2. Розділу 1 кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставка у розмірі 36 % річних.

Згідно з п. 3. Розділу 1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно з графіком платежів.

Відповідно до п. 3.1 Розділу кредитного договору кредит видається протягом одного банківського дня з дати укладення кредитного договору.

Позивач у позовній заяві зазначає, що на виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, однак не надав інформацію про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 ..

Також. відсутні відомості щодо надходження відповідачу кредитних коштів згідно кредитного договору № від 20.11.2018 року. Факт видачі позивачем АТ «ОТП Банк» відповідачу відповідних сум кредиту згідно умов кредитного договору № від 20.11.2018 року не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а саме відповідними видатковими касовими документами, чеками, квитанціями, тощо.

Позивач вказує, що умови кредитного договору відповідач не виконував та не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

13.10.2022 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача (а.с.20-21).

Позивач посилається на те, що відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 22.09.2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором № від 20.11.2018 року становить 126407,28 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 98576,95 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 27830,33 грн. (а.с.22-23).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За нормою ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Керуючись наведеними принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, позивач зобов`язаний був надати докази на доведення обставин, на які він посилався як на підставу задоволення своїх позовних вимог. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту отримання кредиту відповідачем у заявленому розмірі позивач не надав.

Таким чином суд вважає недоведеним позивачем факт видачі АТ «ОТП Банк» відповідачу відповідних сум кредиту згідно умов кредитного договору № від 20.11.2018 року, зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження видачі відповідачу кредиту.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г.Якименко