Справа № 455/1894/24
Провадження № 2/455/484/2024
УХВАЛА

24 вересня 2024 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ та визнання права власності на частки,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок, загальною площею 226,8м.кв, та земельну ділянку, кадастровий номер: :03:006:0261 за адресою: АДРЕСА_1 , поділити вказаний житловий будинок із земельною ділянкою визнавши за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 ідеальну частку майна та визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 ідеальну частку майна, без виділу у натурі часток із майна.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 21.08.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

16.09.2024 на виконання вищевказаної ухвали суду, позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила ціну позову 1000000 гривень. Водночас, позивачка подала клопотання про зменшення розміру судового збору, мотивуючи тим, що відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» їй належить сплатити судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 10000гривень. Зазначає, що вона є пенсіонером, протягом останніх років ніде не працювала та не отримувала жодних соціальних виплат. Розмір пенсії за 2023рік складає 42029,80гривень. На підтвердження даних обставин подала до суду довідки з пенсійного фонду про отримані суми пенсії за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 на суму 42029,80гривень, та за періодз 01.01.2024 по 31.08.2024 на суму 30105,78гривень, а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, щодо ОСОБА_1 , згідно яких за період з 1 кварталу 2023року по 2 квартал 2024року така інформація відсутня. Зважаючи на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, враховуючи те, що через несплату судового збору вона не зможе здійснити захист своїх прав та будуть порушені її конституційні права на звернення до суду, просить суд зменшити розмір судового збору за подання даної позовної заяви до 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Вирішуючи подане клопотання про зменшення розміру судового збору, суд виходить із наступного.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем зазначено ціну позову, яка становить 1000000 гривень.

Відтак, виходячи з ціни позову, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви, позивач повинна сплатити судовий збір у сумі 10000 грн.

При поданні позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір на суму 1211,20 гривень,

Відповідно до змісту ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За змістом наведених правових норм єдиною підставою для зменшення розміру судового збору є майновий стан сторони. Питання про зменшення розміру судового збору постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов`язку. Таким чином, суд вправі постановити ухвалу про зменшення розміру судового збору, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Отже, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що визначення майнового стану як такого, що дає підстави для зменшення розміру судового збору є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов`язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на зацікавлену сторону.

Також, Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини в справі ФК «Мретебі» проти Грузії.

При розгляді справ Європейський суд з прав людини установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Враховуючи наведені позивачем ОСОБА_1 у клопотанні про зменшення розміру судового збору обставини та надані докази, що підтверджують її майновий стан, зокрема те, що позивачка є особою пенсійного віку, розмір судового збору, який підлягає сплаті за пред`явлення даного позову становить 10000гривень, що значно перевищує 5 відсотків розміру отриманої позивачкою пенсії за попередній календарний рік, і що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд вважає, що клопотання позивача про зменшення розміру судового збору є частково обґрунтованим.

Однак, враховуючи відсутність доказів про майновий стан позивача вцілому (довідка про склад сім`ї, наявність чи відсутність грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо), у зв`язку із чим на даному етапі розгляду, за представлених позивачем документів, суд позбавлений можливості перевірити у повному обсязі доводи сторони, оцінити реальний майновий стан та дійти до висновку щодо наявності беззаперечних підстав для зменшення розміру судового збору до розміру, який просить позивач, тому суд вважає можливим клопотання задовольнити частково, зменшивши розмір судового збору до 5000 гривень.

Таким чином, оскільки при поданні позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір на суму 1211,20 гривень, то позивачу необхідно доплатити судовий збір на суму 3788,80 гривень (5000-1211,20=3788,8) та оригінал квитанції про сплату подати до суду.

Водночас, позивачу слід роз`яснити, що за наявності достатніх доказів щодо майнового стану позивача вцілому на підтвердження дійсної неможливості сплати судового збору у визначеному судом розмірі, позивач не позбавлена також права звернутися до суду із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру.

Оплату судового збору здійснити за наступними реквізитами та рахунками, а саме: отримувач коштів ГУК Львiв/Старосамбірська тг/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38008294, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998 , Рахунок отримувача UA0013909, Код бюджету22030101, Призначення платежу - 101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Старосамбірський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність повторного залишення даної позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків, зазначених вище.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задовольнити частково.

Зменшити розмір судового збору за подання даної позовної заяви до 5000 (п`яти тисяч) гривень.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ та визнання права власності на частки, залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити позивача, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то позовна заява буде вважатись неподаною і така буде їй повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В.Кушнір