ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/593/24 Справа № 175/5292/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

23 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни , Остапенко Вікторії Олександрівни по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2023 року у справі № 175/5292/21 за позовом Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним,

встановив:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року позов Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» заборгованість в розмірі 25739, 64 гривень та інфляційні нарахування в розмірі 1722, 23 гривень, а всього 27461,87 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1135 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1135 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним, відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення, 28 березня 2023 року були видані виконавчі листи.

21 червня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 175/5292/21 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляцйного суду від 08 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа № 175/5292/21 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

До Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2023 року у справі за позовом Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Асоціації «Власників житлових будинків «ЗОЛОТІ КЛЮЧІ» про визнання правочину Асоціації про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі листа від 22 листопада 2021 року і позовної заяви від 02 грудня 2021 року недійсним.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 02 вересня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення передано колегії суддів у складі: суддя-доповідач Зубакова В.П., судді Бондар Я.М., Остапенко В.О.

Розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2023 року призначено у відкритому судовому засіданні на 12 годину 50 хвилин 24 вересня 2024 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг, пр-кт Героїв-підпільників, 31).

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни , Остапенко Вікторії Олександрівни .

Заяву про відвід колегії суддів мотивовано тим, що колегія суддів Зубакова В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О. не зберегла об`єктивність і неупередженість в своїй поведінці у судовому процесі по справі №175/5292/21. Колегія суддів упереджено вирішила, що Дніпровський апеляційний суд має повноваження здійснювати діяльність у сфері юстиції і правосуддя станом на цей день в місті Кривому Розі, адже, свої процесуальні повноваження судді можуть застосовувати лише в межах зареєстрованих Державою повноважень Дніпровського апеляційного суду здійснювати діяльність у сфері юстиції і правосуддя, тобто, згідно витягу з ЄДРПОУ, в місті Дніпрі, а не в іншому місті. Учасники справи №175/5292/21 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 неодноразово звертали увагу в своїх процесуальних заявах/клопотаннях/запереченнях до вказаної колегії суддів на помилку, яку допустила колегія суддів, здійснюючи діяльність у сфері правосуддя в місті Кривому Розі у справі №175/5292/21, тобто, за межами повноважень Дніпровського апеляційного суду, але вказана помилка усунута не була, що свідчить про необ?єктивну поведінку колегії судді.

Також, вказана колегія суддів допустила необ`єктивну поведінку по залученню адвоката Курячого А.М. представником Асоціації «ВЖБ «Золоті ключі» у справі №175/5292/21, що, на думку заявника, свідчить про те, що колегія суддів не знає фактичну обставину справи і закон, адже, адвокат Курячий А.М. надав апеляційному суду в якості документу для підтвердження повноважень представляти в апеляційному суді Асоціацію «ВЖБ «Золоті ключі», , ордер про надання правничої допомоги від 08 листопада 2023 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 12 січня 2019 року, що є належним документом на підтвердження його повноважень у розумінні статті 62 ЦПК України.

Колегія суддів вчинила необ`єктивну поведінку по залученню Асоціації «ВЖБ «Золоті ключі», , до справи у процесуальному статусі позивача-стягувача, всупереч волі і інтересу Асоціації «ВЖБ «Золоті ключі», адже, в матеріалах справи не має доказів того, що юридична особа має інтерес в розумінні абз. 5 частини 1 і частини 2 статті 17 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 92, 240 ЦК України, звернутись до суду стягнути гроші, як «заборгованість», з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 .

Вважає, що колегія суддів, без перевірки доказів та фактичних даних в матеріалах справи, упереджено вважає, що існує предмет цивільного спору між Асоціацією «ВЖБ «Золоті ключі», , і ОСОБА_1 , ОСОБА_4 щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з обслуговування, управління, утримання та збереження спільного майна.

Колегія суддів упереджено вважає, що судові рішення не зачіпають прав громади на її комунальне майно та не надала належної оцінки заявам/клопотанням ОСОБА_4 і ОСОБА_1 щодо залучення власника коммунального майна - Громаду, в особі її представницького органу Слобожанської селищної ради, третьою особою без самостійних вимог, оскільки судове рішення вплинуло на права та обов`язки громади щодо прав на своє комунальне майно.

Колегія суддів вчинила необ`єктивну поведінку, вважаючи що ОСОБА_1 подав одну заву про ухвалення додаткового рішення суду, тоді як ОСОБА_1 подав сім самостійних заяв про ухвалення додаткових судових рішень, в порядку ст. 270 ЦПК України, при їх підтримці ОСОБА_4 .

При цьому, зазначення в ухвалі від 09 вересня 2024 року про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за адресою: АДРЕСА_1 , є необ`єктивним, оскільки такі відомості не зареєстровані Державою в ЄДРПОУ, не визнані Державою, станом на цей день, і не доведені до населення шляхом розміщення відомостей про юридичний факт в ЄДРПОУ.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Яни Миколаївни , Остапенко Вікторії Олександрівни , визнано необґрунтованою, справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення суді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2024 року для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Дніпровського апеляційного суду Корчисту О.І.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О., апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки наведені у ньому мотиви не можуть бути підставою для відводу відповідно до вимог статей 36, 37 ЦПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У частині 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Відповідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на наявність обставин, що викликають у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Оскільки, заявником не наведено доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової В.П., Бондар Я.М., Остапенко В.О., доводи ОСОБА_1 в заяві про відвід суддів не є правовими підставами для відводу суддів в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, та з урахуванням встановленої заборони втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Зубакової Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни, Остапенко Вікторії Олександрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста