Єдиний унікальний номер справи 183/7860/23
Провадження № 2-о/183/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Петрієнко В. О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Волошиної О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Волошину О. В. звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона з 2008 року почала проживати разом з ОСОБА_3 однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Спочатку вони проживали в гуртожитку в м. Дніпро, а потім переїхали проживати до її матері в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області. У подальшому, а саме 19 червня 2008 року, вона отримана в дар житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вони з ОСОБА_3 і проживали. Зазначає, що ОСОБА_3 з 24 вересня 2013 року є зареєстрованим у вищезазначеному житловому приміщенні, вони разом працювали на підприємствах ТОВ "М?ясна фабрика "Берізка" та ТОВ "М?ясокомбінат "М?ясна традиція", вели спільне господарство, спільний побут, мали спільний бюджет, займались ремонтом та благоустроєм домоволодіння, вели підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з ОСОБА_3 народилась спільна донька - ОСОБА_4 , яку вони утримували та виховували спільно, а після народження доньки вона повністю знаходилась на утриманні ОСОБА_3 .

Зазначає, що 10 травня 2019 року вона змінила прізвище зі " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ", а її спільне проживання з ОСОБА_3 як з чоловіком без реєстрації шлюбу зафіксовано спільними світлинами, крім того такий факт зможуть підтвердити свідки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а факт її спільного проживання з останнім як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу необхідне їй для оформлення своїх спадкових прав та інших соціально-економічних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством України.

У зв`язку із неможливістю установлення такого факту в позасудовому порядку та на підставі вищезазначених обставин, заявник звернулась до суду із цією заявою та просить встановити факт її проживання однією сім`єю зі ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період часу з лютого 2008 року і по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 листопада 2023 року від заінтересованої особи - Міністерства оборони України на адресу суду надійшли пояснення щодо заяви, відповідно до змісту яких, останнє заперечує проти задоволення заяви, посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією сім?єю з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, необхідне заявникові виключно для оформлення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця, оскільки раніше ОСОБА_1 зверталась на адресу суду, а тому вважає, що даний спір є публічно-правовим. Зазначає, про те, що на його думку, в справі відсутні належні докази, які б свідчили про спільне проживання заявника з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а тому провадження у справі просив закрити (а.с. 59-66).

05 грудня 2023 року від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Волошиної О. В. на адресу суду надійшли пояснення, відповідно до змісту яких остання наполягає на задоволенні заявлених вимог в повному обсязі, а посилання заінтересованої особи на наявність публічно-правового спору жодним чином не підтверджується, такий спір наразі відсутній, а подана ОСОБА_1 заява направлена на встановлення юридичного факту. При цьому Міністерством оборони України не зазначено будь-яких конкретних наслідків, а можливе прийняття рішення за результатами розгляду цієї справи не вплине на права і законні інтереси Міністерства оборони України, що в подальшому, у разі наявності спору, не позбавляє жодну із сторін права на звернення до суду. Водночас посилання заінтересованої особи на відсутність доказів спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, спростовується матеріалами справи (а.с. 81-88).

Ухвалою судді від 03 липня 2023 року постановлено про прийняття заяви до розгляду в порядку окремого провадження і відкрито провадження у справі (а.с. 37).

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року було частково задоволено клопотання представника заявника - адвоката Волошиної О. В., постановлено про проведення судове засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 45).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року постановлено про залучення до участі в цій справі в якості заінтересованої особи Міністерства оборони України (а.с. 48).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року постановлено про витребування доказів (а.с. 49).

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року постановлено про виправлення описки в 3 абзаці резолютивної частини ухвали від 17 жовтня 2023 року щодо витребування доказів (а.с. 75).

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Волошина О. В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, а також заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 пояснила, що вона познайомилась із ОСОБА_3 восени 2007 року, оскільки вони працювали разом на одному підприємстві. З лютого 2008 року вона почала проживати з ОСОБА_3 однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Зазначила, що їй було відомо про факт перебування ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі на момент початку їх відносин та спільного проживання, однак пояснила, що з дружиною останній відносин не підтримував та проживав у своєї матері. Додала, що спочатку вони з ОСОБА_3 спільно проживали у гуртожитку на АДРЕСА_2 , а в подальшому переїхали до її матері в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, а потім в АДРЕСА_1 , у будинок АДРЕСА_1 , який вона отримала в дар. Пояснила, що вони з ОСОБА_3 проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, який останній офіційно не реєстрували через певні фінансово-економічні труднощі, однак вони вели спільне господарство, проводили капітальний ремонт будинку, купували техніку та меблі до будинку, вони мають спільну дитину, спільних друзів, дні народження та інші свята вони завжди проводили разом, спільно їздили на відпочинок у відпустку тощо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він мешкає в одному із заявником ОСОБА_1 населеному пункті на АДРЕСА_3 , тобто є її сусідом. Зазначив, що заявника він знає приблизно з 2008-2009 років, як тільки остання переїхала проживати в сусідній з ним будинок. Додав, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 як чоловік та жінка, з моменту переїзду до будинку останні спільно проводили ремонтні роботи в ньому, крім того, йому відомо про те, що вони спільно працювали на одному підприємстві, вони мають спільну дитину. Пояснив, що і з ОСОБА_3 , він працював разом на одному підприємстві. Зазначив, що заявник фактично проживала із ОСОБА_3 до його призову на військову службу під час мобілізації, що відбулось приблизно у серпні 2022 року. У подальшому на адресу сільської ради надійшло повідомлення про загибель ОСОБА_3 , однак саме тіло доставлене не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_3 є чоловіком її сестри - ОСОБА_1 , з яким вона познайомилась приблизно у 2008-2009 роках, пояснила, що приблизно з того часу її сестра ОСОБА_1 почала спільно проживати з ОСОБА_3 . Спочатку вони проживали у гуртожитку, розташованому у м. Дніпро, а потім, з 2009 року, вони проживали разом в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали дружні, люблячи стосунки, останні проживали як чоловік і жінка, однак причини відсутності державної реєстрації між ними шлюбних відносин їй невідомі, вони вели спільне господарство, виховували та утримували спільну дитину. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 завжди були разом на усіх сімейних святах. Додала, що ОСОБА_3 помер, про що було відповідне повідомлення, яке надійшло її сестрі, однак поховати останнього не вбачається за можливе через відсутність можливості вивезення його тіла із території України, на якій наразі активно тривають бойові дії, про що ОСОБА_1 було повідомлено в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Суд, вислухавши вступне слово та пояснення заявника та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, ОСОБА_9 перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_10 до 24 вересня 2008 року, який розірвано, про що свідчить відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 24 вересня 2008 року, надане суду у засвідченій представником заявника копії (а.с. 10).

Судом установлено, що в особистій приватній власності ОСОБА_9 перебуває житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці місцевої сільської ради, про що свідчить відповідний договір дарування будинку від 19 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 1447 і наданий суду в засвідченій представником заявника копії (а.с. 19). Право власності ОСОБА_9 на вищезазначений обєкт нерухомого майна було зареєстровано 14 липня 2008 року Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентарзації "Інвентаризатор", про що свідчить відповідний витяг про реєстрації права власності на нерухоме майно № 19517272 від 14 липня 2008 року, наданий суду в засвідченій представником заявника копії (а.с. 20).

На підставі розпорядження голови Дніпропетрвоської обласної державної адміністрації № Р-223/0/3-16 від 19 травня 2016 року "Про перейменування топонімів у населених пунктах області", АДРЕСА_1 було переменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 21, 22-23).

Починаючи з 05 серпня 2008 року заявник ОСОБА_1 зарестрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать відповідний витяг з реєстру територіальної громади та довідка про реєстрацію місця проживання особи, надані суду в засвідчених представником заявника копіях (а.с. 9, 17).

10 травня 2019 року прізвище ОСОБА_9 було змінено на " ОСОБА_6 ", про що свідчить відповідне свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_2 від 10 травня 2019 року, надане суду у засвідченій представником заявника копії (а.с. 10а).

Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 до 22 лютого 2011 року, який розірвано, про що свідчить відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 22 лютого 2011 року, надане суду у засвідченій представником заявника копії, а також Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 0 від 30 листопада 2023 року, який наданий у відповідь на запит суду (а.с. 14, 80).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , батьками якої записані: батько - ОСОБА_3 ; мати - ОСОБА_9 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_4 від 25 червня 2014 року, наданим суду в засвідченій представником заявника копії (а.с. 15).

Судом установлено, що в період часу з 02 січня 2014 року по 16 січня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 працювали в Товаристві з обмеженою відповідальністю "М?ясокомбінат "М?ясна традиція" на посадах жилувальника м?яса та субпродуктів у ковбасному цеху і вантажника у ковбасному цеху відповідно, про що свідчать відповідні трудові книжки, які видані на імена ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та надані суду в засвідчених представником заявника копіях (а.с. 24-25, 26).

Разом з тим, судом установлено, що з 24 вересня 2013 року по 01 квітня 2016 року, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а з 02 квітня 2016 року і по 22 жовтня 2022 року, останній фактично проживав за вищезазначеною адресою разом із «співмешканкою» ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_4 , про що свідчить відповідна інформаційна довідка № 121 від 20 лютого 2023 року, видана Піщанською сільською радою (Орлівщинський старостинський округ № 3) та надана суду в засвідченій представником заявника копії (а.с. 18).

Починаючи з 2008 року ОСОБА_1 почала спільно проживати з ОСОБА_3 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в м. Дніпро, а в подальшому в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Судом також прийнято до уваги спільні світлини ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та їх донькою ОСОБА_4 , які долучені до справи заявником (а.с. 28-35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що 10 квітня 2023 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетрвоської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис за № 734 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 16).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась, про що свідчить відповідна Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 74965617 від 01 грудня 2023 року, яка надана у відповідь на судовий запит (а.с. 89).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Всеукраїнський перепис населення" від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ, домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Аналіз викладених вище норм дає підстави для висновку, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному вище визначенню. При цьому чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, складають сім`ю, проте таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 653/4595/17 (провадження № 61-46648св18) зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Конституційний суд України у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року).

Отже, законодавство України не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23 травня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц (провадження № 61-15699св19).

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18).

Верховний Суд у своїй постанові від 05 лютого 2020 року в справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, зазначив, що доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо.

Установленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Аналіз ст. 74 СК України дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі (постанова Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18, провадження № 61-3852св19,постанова Верховного Суду від17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18).

Як зазначалось вище, заявник ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_10 до 24 вересня 2008 року, а ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 до 22 лютого 2011 року (а.с. 10, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1-3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Аналіз встановлених в ході судового розгляду справи обставин справи та викладених вище норм чинного законодавства України дає суду підстави для висновку про те, що спору між учасниками справи по суті вимог заяви немає. Заявником було доведено належними та допустимими доказами факт того, що вона проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Так, заявником було доведено те, що вони з ОСОБА_3 були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, разом виховували дитину, несли майнові витрати.

При цьому, суд ураховує факт перебування заявника в зареєстрованому шлюбу до 24 вересня 2008 року, та перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі до 22 лютого 2011 року.

Таким чином, матеріалами справи у своїй сукупності підтверджується факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 23 лютого 2011 року і по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим заява підлягає частковому задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ІНФОРМАЦІЯ_5 і по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП, серія та номер паспорта громадянина України невідомі, адреса: АДРЕСА_5 ;

- заінтересована особа: Міністерство оборони України, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 03168, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 6.

Суддя Г.Є. Майна