Справа № 548/796/24
Провадження № 2/548/328/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у межах спрощеного позовного провадження в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", представник позивача Чайка Ірина Володимирівна, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Представник ТОВ "Споживчий центр" за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 12.11.2023 між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір (оферту) № 12.11.2023-100002449.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 10500,00 грн шляхом перерахування цих коштів на банківський рахунок споживача, строком на 42 дні під процентну ставку 2% за 1 день користування ним, яка застосовується протягом первинного періоду. Процента ставка "Стандарт" в розмірі 2,5 % нараховується на весь період користування кредиту окрім первинного.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань по вказаному договору, утворилася заборгованість на суму 20790,00 грн, яку позивач прохав стягнути з разом із судовими витратами із відповідача.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження по справі без виклику сторін, з наданням відповідачу права протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази.

У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідачки не надходили. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження) з відміткою працівника поштового відділення про її отримання адресатом 20.04.2024 особисто.

Представник позивача надав суду письмове клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12.11.2023 між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір (оферту) № 12.11.2023-100002449, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору, паспортом споживчого кредиту, заявкою кредитного договору № 12.11.2023-100002449.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 10500,00 грн шляхом перерахування цих коштів на банківський рахунок споживача, строком на 42 дні під процентну ставку 2% за 1 день користування ним, яка застосовується протягом первинного періоду. Процента ставка "Стандрат" в розмірі 2,5 % нараховується на весь період користування кредиту окрім первинного.

Згідно таблиці обчислення загальної вартості вказаного кредиту для споживача його розмір становить 20790,00 грн, з яких 10500,00 грн - тіло кредиту, 10290,00 грн - проценти за користування ним.

Згідно квитанції від 12.11.2023 кошти в сумі 10500,00 грн перераховані на банківський рахунок відповідача за договором № 12.11.2023-100002449.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 12.11.2023-100002449 заборгованість відповідача перед позивачем становить 20790,00 грн, з яких 10500,00 грн - тіло кредиту, 10290,00 грн - проценти за користування ним.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Суд вважає доведеним факт підписання договору про надання кредиту від 12.11.2023 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 . На доведення факту укладення цього договору позивачем надано суду письмові докази, які суд вважає належними та достатніми.

Судом встановлено, що у даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України ''Про електронну комерцію'', оскільки договір був підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі за допомогою електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено факт погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальника ОСОБА_1 виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу у повному об`ємі не повернуті, що підтверджується таблицею розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості, станом на 01.04.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 20790,00 грн, з яких 10500,00 грн - тіло кредиту, 10290,00 грн - проценти за користування ним.

Наданий позивачем позивачем розрахунок заборгованості за договором від 12.11.2023 належним чином оформлений та відомостей про включення до розміру заборгованості за тілом кредиту інших платежів не містить, відповідачем не спростований.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань та невиконання обов`язку відповідача з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла вищевказана заборгованість, яка підлягає стягненню із останнього на користь позивача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.04.2024.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 623, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 141, 263- 265, 268, 279, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", представник позивача Чайка Ірина Володимирівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за договором № 12.11.2023-100002449 від 12.11.2023 в розмірі 20790 (двадцять тисяч сімсот дев`яносто) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", юридична адреса: місто Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Представник позивача: Чайка Ірина Володимирівна, адреса: місто Київ, вул. Саксаганського, 133-А, довіреність № 2601/24-01 від 26.01.2024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий