РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/5097/24

Провадження № 22-ц/4815/616/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючий: суддя Хилевич С.В.,

судді: Ковальчук Н.М.,

Шимків С.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кученець Оксани Миколаївнина ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2024 рокуу цивільній справі за заявою Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про поновлення пропущеного строку,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2024 року відмовлено Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради у прийнятті заяви про поновлення пропущеного строку до розгляду.

На цю ухвалу 04 квітня 2024 року через підсистему "Електронний суд" представником Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кученець О. М. подано апеляційну скаргу.

Проте заява підлягає підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана на судове рішення у справі, яка в розумінні ст. 19 ЦПК України не є малозначною. На підтвердження своїх повноважень представником заявника долучено до скарги довіреність від 09 січня 2024 року, відповідно до якої керівник Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Матаєва І.А. уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надані законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Між тим, у довіреності, виданій на ім`я ОСОБА_1 , не зазначено про те, що вона є адвокатом, а також до довіреності не долучено і свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Також колегією суддів здійснено перевірку ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі адвокатів України, з даних якого видно, що ОСОБА_1 не є адвокатом.

У наданій довіреності відсутня й інформація щодо повноважень ОСОБА_1 представляти інтереси Департаменту муніципальної варти Рівненської міської радив порядку самопредставництва.

Отже, апеляційна скарга на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2024 року підписана ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять письмових доказів, що підтверджують її право на підписання апеляційної скарги від імені та в інтересах Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради. Тому слід дійти висновку, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має повноважень на її підписання, тобто відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України підлягає поверненню.

Крім того, необхідно звернути увагу на таке.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися (ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон розмежовує такі юридичні категорії, як "представництво"і "самопредставництво".

Що стосується представництва, то ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України).

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"), відповідно до яких розділ XV "Перехідні положення"Основного Закону України було доповнено п. 16-1, п.п. 11 якого передбачає, що представництво відповідно до п. 3 ч. першої ст. 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) ", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Наведені зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.

Процесуальні кодекси, які набрали чинності в грудні 2017 року, фактично здійснили поділ процесуального представництва юридичної особи на дві категорії:

- участь через "самопредставництво"- через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення;

- участь через "представника"- адвоката, уповноваженого на підставі довіреності чи ордеру, виданих на підставі договору про надання правової допомоги, за певними винятками.

Після 29 грудня 2019 року перелік осіб, які можуть вважатися такими, що здійснюють "самопредставництво"юридичної особи, був збільшений. Окрім керівників або членів виконавчого органу, до переліку було включено "інших осіб, які мають із такою юридичною особою трудові відносини (діють на підставі трудового договору (контракту) ".

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Визначення довіреності міститься у ч. 3 ст. 244 ЦК України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Згідно із ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Як передбачено ст. 246 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 356, 357, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Повернути Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради подану її представником ОСОБА_1 апеляційну скаргу на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2024 року.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до Рівненського апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків