ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3861/23 Номер провадження 22-ц/814/1271/24Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Петрук С.О., на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини та збільшення розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог;

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 12 740,00 грн, а також збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 000 грн до 3 000 грн щомісячно з дня пред`явлення даного позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на підставі рішення суду від 04 грудня 2018 року № 554/7112/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх спільної дочки ОСОБА_4 у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 06.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття. З виконання вказаного рішення 11.12.2018 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. Згідно з розрахунком державного виконавця з лютого 2021 року по грудень 2022 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 37 000 грн, у завзятку із чим позивач прохала на підставі ст. 196 СК України стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 12 740,00 грн.

Крім цього, позивач прохала збільшити розмір аліментів до 3 000 грн щомісячно, посилаючись на те, що витрати на утримання доньки значно зросли, сума призначених до стягнення щомісячних аліментів недостатня для повноцінного розвитку та утримання доньки, яка навчається в комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа I-III ступенів № 28» Полтавської міської ради Полтавської області, вивчає англійську мову, ходить до басейну, відвідує репетиторів з англійської мови та математики. Дитина розвивається, їй потрібно щодня харчуватись, купляти одяг, взуття, засоби гігієни, потрібно купляти все необхідне для навчання: канцелярське приладдя, книги.

коротко рішення суду першої інстанції;

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини та збільшення розміру аліментів - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 12 740 грн.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави № 2/554/2971/2018 від 04.12.2018, та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2 147,20 грн.

Виконавчий лист, виданий Октябрським районним судом м. Полтави на підставі рішення № 2/554/2971/2018 від 04.12.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 06.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття, відкликано та повернуто до справи про стягнення аліментів.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Петрук С.О.

Прохав рішення місцевого суду в частині стягнення змінити, зменшивши суму до 9 000 грн, а в частині збільшення розміру аліментів - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції, стягуючи з нього пеню за несвоєчасну сплату аліментів у повному обсязі, не врахував, що не ухилявся від сплати аліментів з 2021 по 2022 роки; він дійсно у цей період був офіційно працевлаштований у ТОВ «ІК «Енергетичні системи» і аліменти мали б стягуватись із його заробітної плати у примусовому порядку, а чому не відбувалось примусового утримання йому не зрозуміло. У грудні 2022 року він добровільно у повному обсязі погасив борг по аліментам, що утворився за цей період, у сумі 37 000 грн, як тільки в нього з`явилась матеріальна можливість, та починаючи з 2023 року заборгованості по аліментам він не допускав. 12.08.2023 його було мобілізовано до лав ЗСУ та на теперішній час він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав участь у заходах з оборони України, а 18.08.2023 був важко травмований під час бойових дій (отримав контузію), а з 26.08.2023 добровільно повернувся до несення служби. Суд повинен був врахувати його необхідність у подальшому лікуванні, реабілітації.

Скаржник прохав врахувати дані обставини та зменшити розмір пені на 30 %, тобто з 12 740 грн до 9 000 грн.

В частині збільшення розміру аліментів, вказував, що суд дійшов безпідставного висновку про задоволення позову в цій частині, оскільки позивачка не довела, що витрати на утримання дочки зросли. Не є підставою для збільшення розміру аліментів і індексаційні процеси та збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач вважає присуджену з нього суму аліментів на утримання дочки у розмірі 2 000 грн щомісячно достатньою, з урахуванням, що мати буде витрачати таку ж суму на доньку щомісячно.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

14.05.2024, в межах встановленого судом процесуального строку, за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», до апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Шерстюк А.О., надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Позивач прохала апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Вказувала, що відповідач був обізнаний про наявність в нього щомісячного зобов`язання зі сплати аліментів на підставі рішення, однак без поважних причин значний період не сплачував аліменти, хоча офіційно отримував дохід та не спростував презумпцію вини платника аліментів. Обставини, на які посилався відповідач у своїй апеляційній скарзі, пов`язані із проходженням військової служби, не відносяться до підстав для зменшення неустойки, оскільки розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану. Також, вважає безпідставними і твердження скаржника в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що 04 грудня 2018 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб між сторонами у справі розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 06 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 7-8)

Після розірвання шлюбу спільна донька сторін проживає із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.

11 грудня 2018 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Удовіченко І.Ю. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 грудня 2018 року. (а.с. 9)

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості державного виконавця № 40685 від 20 квітня 2023 року по ВП № НОМЕР_2 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з лютого 2021 року по грудень 2022 року становить 37 000 грн.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем у справі не оскаржувався.

Згідно з цим розрахунком заборгованість почалася з лютого 2021 року.

Відповідачем було частково сплачено за жовтень 2022 року - 5 000 грн; за грудень 2022 року - 4 000 грн.

Розмір пені становить: лютий 2021 року - 2 000,00 х 28 х 1% = 560,00; березень 2021 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; квітень 2021 року - 2000,00 х 30 х 1% = 600,00; травень 2021 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; червень 2021 року - 2000,00 х 30 х 1% = 600,00; липень 2021 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; серпень 2021 року - 2000,00 х 31 х 1% = 620,00; вересень 2021 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00; жовтень 2021 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; листопад 2021 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00; грудень 2021 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; січень 2022 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; лютий 2022 року - 2 000,00 х 28 х 1% = 560,00; березень 2022 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; квітень 2022 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00; травень 2022 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; червень 2022 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00; липень 2022 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; серпень 2022 року - 2 000,00 х 31 х 1% = 620,00; вересень 2022 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00; листопад 2022 року - 2 000,00 х 30 х 1% = 600,00.

Таким чином, за період з лютого 2021 року по грудень 2022 року неустойка за несвоєчасну сплату аліментів становить 12 740,00 грн, що не перевищує 100 % заборгованості по сплаті аліментів у спірний період.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд, виходячи з презумпції вини платника аліментів, та того, що відповідач не підтвердив жодними доказами, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин, дійшов висновку про стягнення з відповідача пені у сумі 12 740,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів з 2 000 грн на 3 000 грн щомісячно, місцевий суд зазначив, що на даний час відповідач проходить військову службу, мобілізований з 28 червня 2023 року та має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній доньці. Суд вважає визначений розмір аліментів у твердій грошовій в розмірі 3 000 грн достатнім та справедливим та, що стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.01.2024 у справі № 359/240/21 щодо застосування норми статті 196 СК України зазначила, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, ОСОБА_1 , як платник аліментів, що призначенні до стягнення з нього на підставі судового рішення від 10.12.2018 у справі № 554/7112/18, не заперечував, що у період з лютого 2021 року по грудень 2022 року в нього була наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 37 000 грн, яку він добровільно погасив у грудні 2022 року.

Об`єктивних обставин відсутності своєї вини у виникненні заборгованості не навів, навпаки, підтвердив, що у цей період був офіційно працевлаштований та мав дохід.

Не спростовує презумпцію вини відповідача, як платника аліментів, у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і той факт, що з його доходу не здійснювалось примусове стягнення із заробітної плати в межах виконавчого провадження, оскільки відсутність примусових відрахувань не звільняло його від обов`язку виконувати рішення, і не позбавляло можливості добровільного виконання свого обов`язку, враховуючи що він був обізнаний про наявність як судового рішення, так і відкритого виконавчого провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Також, апеляційний суд не вбачає і підстав для зменшення розміру пені.

Відповідно до частини другої статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Залучення відповідача з 12.08.2023 до лав ЗСУ, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 (а.с. 32), не є підставою для зменшення судом розміру пені. Навпаки, отримання за несення військової служби доходу, що підтверджується долученою до відзиву на апеляційну скаргу відповіддю на запит державного виконавця щодо доходу боржника ОСОБА_1 (а.с. 195), свідчить про наявність у нього матеріальної можливості і не становитиме для нього непосильний майновий тягар. Зворотного відповідачем не доведено.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 був тяжко травмований у 18.08.2023 під час бойових дій, у зв`язку із чим він перебував на лікуванні та вже з 26.08.2023 добровільно повернувся до несення військової служби.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідачем не надано у справі належних і достатніх доказів того, що за станом свого здоров`я ОСОБА_1 потребує дороговартісного лікування, несе чи має нести витрати на придбання ліків за відповідним призначенням лікаря у зв`язку із поставленим діагнозом (контузією), що значно впливає на його майновий стан.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнутої з відповідача суми пені у розмірі 12 740 грн.

Щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 2 000 грн на 3 000 грн щомісячно, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Визначений рішенням суду розмір аліментів не є незмінним.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. (постанова Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 372/3260/20)

Відповідач не довів, що його матеріальний стан змінився у гіршу сторону та не спростував, що розмір отримуваного ним доходу від несення військової служби дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі (3 000 грн щомісячно), ніж призначено за рішенням суду у 2018 році (2 000 грн щомісячно).

Доказів, які б свідчили про зміну сімейного стану відповідача з 2018 року або погіршання матеріального стану, матеріали справи не містять.

Достатніх доказів на підтвердження неможливості платити аліменти у більшому розмірі на підставі стану свого здоров`я відповідачем також не надано, оскільки, як зазначено вище, відсутні підстави вважати необхідність чи фактичне несення витрат на лікування після отриманої у серпні 2023 року контузії.

Однак, об`єктивно, з 2018 року потреби спільної дитини сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не могли не зрости, враховуючи, що остання навчається в Полтавській загальноосвітній школі I-III ступенів № 28 Полтавської міської ради Полтавської області.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині збільшення розміру аліментів з 2 000 грн на 3 000 грн щомісячно, оскільки відповідач не спростував свою можливість надавати матеріальну допомогу доньці у вказаному розмірі, що є справедливим і достатнім розміром для утримання дитини.

Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, та не становить значний майновий тягар для платника аліментів.

Суд першої інстанції не обґрунтував рішення суду в частині збільшення розміру аліментів індексацією споживчих цін чи збільшенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Петрук С.О., - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2024 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль