Справа № 445/2902/23 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В. М.
Провадження № 22-ц/811/1050/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Салата Я.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу № 445/2902/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Галайського Ореста Вікторовича на заочне рішення Золочівського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,- про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

в с т а н о в и в:

07 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галайський О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 21 вересня 2021 року о 00 год. 15 хв. на автодорозі М-09 в с. Плугів Золочівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував ТЗ Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , та при зміні руху, не переконавшись у безпеці, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопоршень, передбачених ст. 124 , ч.1 ст. 130 КУпАП.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено ТЗ Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 , належний позивачу ОСОБА_1 .

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, у зв`язку з чим позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

24 грудня 2021 року МТСБУ виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн.

Представник позивача зазначає, що згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №97271/2 від 22 листопада 2021 року, вартість відновлювального ремонту Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 , належного позивачу, становить 614 253,42 грн.

Таким чином, враховуючи те, що 130 000,00 грн. страхового відшкодування, виплаченого МТСБУ є максимально можливою граничною сумою, яка може бути виплачена МТСБУ, не покриває в повному обсязі матеріальні збитки завдані позивачу, враховуючи, що збитки позивачеві були завдані відповідачем під час керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності посвідчення водія та обов`язкового полісу страхування цивільної відповідальності, а також з огляду на те, що сума страхового відшкодування не покрила завдані збитки в повному обсязі, непокрита сума завданих збитків підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 484 253,42 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 484253,42 грн завданої шкоди.

Заочним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 103 678,29 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 829,43 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галайський О.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що вартість відновлювального ремонту перевищує на 99 073,42 грн ринкову вартість транспортного засобу позивача пошкодженого в результаті ДТП.

Вважає, що судом неправильно було застосовано норму ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При визначенні автомобіля знищеним враховується вартість відновлювального ремонту саме з врахуванням його зносу.

Положення ст.ст.29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають застосовуватись щодо страхових відшкодувань, що здійснюються страховими компаніями.

Відповідач ОСОБА_2 , як винуватець ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу за вирахуванням розміру відшкодування здійсненого МТСБУ.

Зазначає, що попередній розрахунок судових витрат становить 30 000 грн.

Просить скасувати рішення Золочівського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 21 вересня 2021 року о 00 год. 15 хв. на автодорозі М-09 в с. Плугів Золочівського району Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував ТЗ "Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , та при зміні руху, не переконавшись у безпеці, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопоршень, передбачених ст. 124 , ч.1 ст. 130 КУпАП.

Власником транспортного засобу Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 , є позивач - ОСОБА_1 ..

На момент ДТП, яке відбулося 21 вересня 2021 року о 00 год. 15 хв. на автодорозі М-09 в с. Плугів Золочівського району Львівської області, чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ОСОБА_2 не було, у зв`язку з чим, позивач звернувся із заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1108788 від 28.12.2021 року.

Згідно звіту №97271/2 від 22 листопада 2021 року про оцінку колісного транспортного засобу, проведену суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту КТЗ (Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 ) - 614 253,42 грн., ринкова вартість КТЗ до пошкодження - 515180,00 грн., ринкова вартість КТЗ після пошкодження - 281501,71 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що машина позивача після ДТП є фізично знищеною, в зв`язку з чим йому підлягає відшкодування відповідачем сума з врахуванням ринкової вартості автомобіля позивача до ДТП, вартості автомобіля після ДТП, а також виплаченої раніше суми страхового відшкодування.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом зазначеної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом норми.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Згідно зі ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно ч. 1 ст. 22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього згідно п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто розмір страхового відшкодування фактично залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким, власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. Саме така правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 753/21303/16-ц.

З представленого позивачем звіту №97271/2 від 22 листопада 2021 року вбачається, що ринкова вартість його автомобіля до ДТП становить 515 180 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 614 253,42 грн.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу позивача перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, ТЗ є фізично знищеним, оскільки ремонт вважається економічно необґрунтованим.

Позивач ОСОБА_1 не погоджується з тим, що його автомобіль є фізично знищеним.

Трактування позивачем та його представником норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на власний розсуд, а також посилання на висновки Верховного суду, не дає підстав вважати, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача є меншою від ринкової вартості автомобіля, з врахуванням коефіцієнту його фізичного зносу, чи у відповідача в даній справі, з врахуванням встановлених обставин, виникає обов`язок з відшкодування вартості фізично знищеного автомобіля позивача, за виключенням регламентної виплати.

Колегія суддів звертає увагу, що коефіцієнт фізичного зносу береться до уваги страховою компанією при здійсненні регламентної виплати, а потерпіла особа в праві вимагати від особи (винуватця ДТП) яка завдала шкоди, повну суму вартості відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням здійсненої регламентної виплати.

З представлених в суді першої інстанції представником позивача доказів вбачається, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 614 253,42 грн, оскільки при відновленні автомобіля можуть використовуватися нові деталі.

Враховуючи ціну позову та розмір регламентної виплати, позивач фактично претендує на суму більшу ринкової вартості його автомобіля, що в черговий раз підтверджує, що автомобіль позивача марки Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним, його ремонт є економічно необґрунтованим.

Витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що представник позивача (власника ТЗ) звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди в розмірі 484 253,42 грн., власник транспортного засобу не згідний із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, він має право на відшкодування різниці вартості автомобіля до та після ДТП, за вирахуванням суми страхового відшкодування.

З відповідача в користь позивача підлягає стягненню 103 678,29 грн. відшкодування шкоди пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля Mercedes-Benz Actros, д.н.з. НОМЕР_2 (515 180,00 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 281 501,71 грн (вартість автомобіля після ДТП) - 130 000,00 грн (сума страхового відшкодування).

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галайського О.В. залишити без задоволення.

Заочне рішення Золочівського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк