Справа №949/1424/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Данілової А.А.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Данілову Анну Андріївну (ордер серії ВІ №1231005 від 29 липня 2024 року) звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 27 жовтня 2012 року.

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 2012 року укладено шлюб між сторонами, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Під час перебування в шлюбі, у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З грудня 2015 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на сім`ю. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.

На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено повністю та за глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято остаточно і змінювати його вона не має наміру, оскільки примиритись з відповідачем намагалась неодноразово, однак все безрезультатно. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Данілова А.А. позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Водночас, позивач додала, що тривалий час вона перебуває за межами України та не має наміру повертатися. Також зауважила, що на даний час у неї нові стосунки з іншим чоловіком, з яким вони проживають разом та мають намір укласти шлюб. До того ж, вона за час перебування в інших стосунках, народила дитину. Тому сімейні відносини з відповідачем припинені остаточно і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання позовні вимоги не визнав та заперечив проти розірвання шлюбу. При цьому просив суд надати строк для примирення на 6 місяців, щоб прийняти міри для примирення та збереження шлюбу.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку поясненням відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Київ між сторонами зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1716, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

За час спільного проживання в шлюбі у сторін народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 15 січня 2014 року та серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2018 року (а.с.5, 6).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на вказані норми законодавства, суд вважає, що надання строку на примирення, про який просив відповідач, буде лише свідчити про примушування до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

При цьому, такі дії відповідача не свідчать про намір зберегти сім`ю, зважаючи на вказані позивачем обставини про остаточне припинення шлюбних відносин, проживання на території іншої держави, народження дитини від іншого чоловіка з яким має намір укласти шлюб.

Оцінюючи наскільки переконливі обґрунтування надали обидві сторони, суд приходить до переконання, що призначення строку на примирення є недоцільним, так як затягування розгляду справи суперечитиме інтересам сторін.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Виходячи із засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах та враховуючи наведені вище норми права, суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, слід покласти на відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 18, 21, 24, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 247, 264, 265, 352, 354 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1716.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , останнє місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.