головуючий у суді І інстанції Романишена І.П.
провадження № 22-ц/824/7651/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карапетяна Армена Рафіковича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, у якому просила стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на її користь 635 777 грн майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 серпня 2006 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1.06080560 на суму 55 000 доларів США з сплатою 11% річних на термін 180 місяців, з цільовим призначенням: придбання житла, з подальшим збільшенням процентної ставки.

На забезпечення кредитних зобов`язань, 10 серпня 2006 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ПАТ «Платинум Банк» придбану ним за кредитні кошти кв. АДРЕСА_1 .

На підставі рішення правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

21 лютого 2018 року у межах процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» було проведено електронні торги з продажу активу банку, що ліквідується - прав вимоги за кредитним договором № 1.06080560 від 10 серпня 2006 року та договором іпотеки від 10 серпня 2006 року, що були укладені між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний банк», правонаступником якого являється ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2

14 березня 2018 року ОСОБА_1 сплатила 635 777 грн за придбаний актив згідно з протоколу № UA-EA-2018-02-08-000069-a, лот № F65G4913.

15 березня 2018 року за результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-02-08-000069-а від 21 лютого 2018 року, між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №118к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - договір купівлі-продажу прав за кредитним договором), згідно з якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.06080560 від 10 серпня 2006 року.

Крім того, 15 березня 2018 року за результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом N? UA-EA-2018-02-08-000069-а від 21 лютого 2018 року, між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №118і про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - договір купівлі-продажу прав за іпотечним договором), згідно з якого до ОСОБА_3 перейшло право вимоги за іпотечним договором № 1.06080560, посвідченим 10 серпня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. за реєстровим № 2716.

В подальшому, боржник за кредитним договором - ОСОБА_2 звернувся до Солом?янського районного суду міста Києва із позовом про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги та визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності.

Рішеннями суду вимоги боржника за кредитним договором було задоволено та в подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року визнано недійсним договір про відступлення (купівлі- продажу) права вимоги № 118к від 15 березня 2018 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що завдана їй матеріальна шкода складається з суми сплаченої нею при укладенні договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором у розмірі 635 777 грн, яка не була їй повернута після визнання цього договору недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доказів протиправності дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між діями та розміром шкоди не встановлено, тобто, вина відповідача не підтверджена. Позивачем не доведені обставини та доводи, покладені в обґрунтування своїх позовних вимог. Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленої шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шкоди у розмірі 635 777 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Карапетян А.Р. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 грудня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності причино-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіянням матеріальної шкоди позивачу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що у січні 2021 року, у зв`язку з визнанням недійсними договору купівлі-продажу за кредитним договором та договору купівлі-продажу прав за іпотечним договором ОСОБА_1 звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі директора - розпорядника Рекрут С.В. з вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, у тому числі щодо повернення позивачу коштів, сплачених за придбання прав вимог у розмірі 635 777 грн.

У лютому 2021 року у відповідь на вимогу позивача, відповідачем була надана відповідь № 60-036-1985/12 від 11 лютого 2021 року, якою відповідач відмовляється повертати позивачу грошові кошти сплачені при укладанні договору відступлення права вимоги за кредитним договором. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що визнаючи договір відступлення права вимоги за кредитним договором недійсним, суд в судовому рішенні не зазначив обов`язок продавця повернути грошові кошти.

Апелянт вказує, що станом на сьогодні ПАТ «Платинум Банк» ліквідовано, що підтверджується відповідним записом у ЄДРПО.

Ліквідація ПАТ «Платинум Банк», як сторони договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, станом на сьогодні робить фактично неможливим захист прав позивачам шляхом застосування наслідків недійсності правочину.

Зазначає, що саме з вини відповідача позивачу завдана матеріальна шкода, яка полягає у неправомірній відмові відповідача у поверненні коштів ОСОБА_1 , що сплачені при укладені договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

У разі визнання правочину недійсним кожна із сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до цієї норми права визнання правочину недійсним, автоматичyо тягне за собою обов?язок сторін повернути все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Скаржник в апеляційний скарзі зазначає, що розмір сплачених позивачем грошових коштів за договором купівлі-продажу прав за кредитним договором та договором купівлі-продажу прав за іпотечним договором підтверджується пунктом 4.1 договору купівлі-продажу прав за кредитним договором; випискою з рахунку ОСОБА_1 на підтвердження оплати лоту № F65G4913; судовими рішеннями у справі № 760/15599/18 (про визнання правочинів недійсними), якими встановлений факт та розмір оплати за договором купівлі-продажу прав за кредитним договором; відзивом на позовну заяву, у якому відповідача підтверджує оплату, отримання та розмір грошових коштів від позивача.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2006 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит № 1.06080560.

Згідно з пунктом 1.1 цього договору кредитор надає позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 55 000 доларів США на строк користування 180 місяців, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки за його користування у розмірі 11 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1.2 договору, кредит надавався позичальнику для придбання у власність нерухомості, що знаходиться на АДРЕСА_2 .

Додатком до кредитного договору від 10 серпня 2008 року № 1.06080560 між сторони визначили порядок щомісячної сплати кредиту та відсотків.

Згідно з пунктом 3.1 договору сума щомісячного ануїтетного платежу за цим договором, що включає в себе частину суми кредиту та нарахованих за місяць процентів становить 625,13 доларів США.

10 серпня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 10 серпня 2006 року № 1.0608056 між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір.

Згідно з пунктом 1.1. іпотечного договору, іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку кв. АДРЕСА_1 .

На підставі рішення правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

21 лютого 2018 року у межах процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» було проведено електронні торги з продажу активу банку, що ліквідується - прав вимоги за кредитним договором № 1.06080560 від 10 серпня 2006 року та договором іпотеки від 10 серпня 2006 року, що були укладені між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний банк», правонаступником якого являється ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2

14 березня 2018 року ОСОБА_1 сплатила 635 777 грн за придбаний актив згідно з протоколу №UA-EA-2018-02-08-000069-a, лот № F65G4913.

15 березня 2018 року за результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2018-02-08-000069-а від 21 лютого 2018 року, між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №118к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором, згідно з якого до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит № 1.06080560 від 10 серпня 2006 року.

Відповідно до пункту 4.1. цього договору сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основним договором (кредитним договором), відповідно до цього договору новий кредитор ( ОСОБА_1 ) сплачує банку грошові кошти у сумі 635 777 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5. цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Згідно з додатком № 1 до цього договору право вимоги відступлено, зокрема, за договором про іпотечний кредит від 10 серпня 2006 року № 1.06080560 (боржник - ОСОБА_2 ). (а.с.5-8).

15 березня 2018 року за результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2018-02-08-000069-а від 21 лютого 2018 року, між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №118і про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за іпотечним договором, згідно з якого до ОСОБА_3 перейшло право вимоги за іпотечним договором № 1.06080560, посвідченим 10 серпня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. за реєстровим № 2716.

Відповідно до пункту 4.1. цього договору сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основним договором (іпотечним договором), відповідно до цього договору новий кредитор ( ОСОБА_1 ) сплатив банку грошові кошти у сумі 635 777 грн відповідно до умов договору №118к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 березня 2018 року та протоколу №UA-EA-2018-02-08-000069-а від 21 лютого 2018 року (ціна договору).

Згідно з додатком № 1 до цього договору право вимоги відступлено, зокрема за іпотечним договором від 10 серпня 2006 року № 1.06080560 (іпотекодавець - ОСОБА_2 ) (а.с. 9-10).

В подальшому позичальник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ПАТ «Платинум Банк», Державного реєстратора прав Київської філії КП «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант», в якому просив:

визнати недійсним кредитний договір про іпотечний кредит від 10 серпня 2006 року № 1.06080560 на суму 55 000 доларів США, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк» на строк 180 місяців зі сплатою 11 % річних;

визнати недійсним договір іпотеки від 10 серпня 2006 року № 1.06080560, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. за реєстровим номером № 2716;

визнати недійсним договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 березня 2018 року за № 118і, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісіціною Я.Б. за реєстровим № 340;

визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , проведену 18 травня 2018 року;

визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на кв. АДРЕСА_1 ;

визнати незаконним і скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської філії комунального підприємства «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Т. П. про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийняте 23 травня 2018 року права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва у справі 760/15599/18 від 20 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у справі 760/15599/18 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Солом`янського районного суду від 20 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсною уступки прав вимоги, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Визнано недійсним договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 березня 2018 року за №118і за іпотечним договором, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лісіціною Я. Б. за реєстровим № 340.

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , проведену 18 травня 2018 року.

Визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської філії Комунального підприємства «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Т.П. про державну реєстрацію прав та обтяжень права власності, прийняте 23 травня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської філії Комунального підприємства «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Т.П. про державну реєстрацію прав та обтяжень та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що фізична особа у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ, тому ОСОБА_1 не може надавати фінансові послуги.

Оскільки, позовні вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської філії Комунального підприємства «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Т.П. про державну реєстрацію прав та обтяжень є похідними від вимоги про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «Платинум Банк», яка підлягає задоволенню, тому вказані вимоги теж підлягають задоволенню.

Після віднесення ПАТ «Платинум банк» до категорії неплатоспроможних та введення в банку тимчасової адміністрації, позивач з метою повернення коштів 05 січня 2021 року звернулась до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів із вимогою про повернення коштів, сплачених за результатами проведення торгів за договором відступлення.

Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 лютого 2021 року про результати розгляду звернення позивача, останній було відмовлено в поверненні грошових коштів з огляду на те, що рішенням суду не передбачено необхідності застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, щодо повернення ОСОБА_1 коштів ПАТ «Платинум Банк».

Оскільки зазначена вимога позивача виконана так і не була, позивач не отримала кошти, які були сплачені нею за результатами електронних торгів у сумі 635 777 грн за придбаний актив, у зв`язку з чим, позивач вважає, що неможливість отримання відшкодування та фактичне неотримання коштів є збитком позивача та прямим наслідком встановленої протиправності і бездіяльності посадових осіб відповідача, отже розмір матеріальної шкоди становить 635 777 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину та правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення - договір №118к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 березня 2018 року на виконання якого позивачем сплачено ПАТ «Платинум банк» грошові кошти у розмірі 635 777 грн, -не визнаний судом недійсним, а отже з огляду на положення статті 204 ЦК України є правомірним та є правовою підставою для сплати вказаних грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, отримувач грошових коштів за договором ПАТ «Платинум банк» як юридична особа шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - не припинена (а.с. 51).

Отже, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог про завдання відповідачем, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, збитків позивачу у розмірі 635 777 грн- коштів, які були сплачені позивачем - ПАТ «Платинум банк» на підставі договору №118к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15 березня 2018 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карапетяна Армена Рафіковича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська