Справа № 703/425/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

20 вересня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Криви Ю.В.

секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 703/425/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вод Гео» про захист прав споживачів, -

встановив:

10 вересня 2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 703/425/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вод Гео» про захист прав споживачів, в якій просить ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Заяву мотивує тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2024 року повністю задоволено його позовну заяву із вимогами до КП «ВодГео» про захист прав споживачів.

При цьому ним як позивачем у п.4 прохальної частини позовної заяви від 01.02.2024 було заявлено прохання до суду про стягнення із відповідача судових витрат.

З метою доведення перед судом як факту понесення ним судових витрат, так і їх розміру, його представником адвокатом Петренком О.В. до часу виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, керуючись ч.8 ст. 141 ЦПК України, було зроблено усну заяву про те, що докази таких витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Не подання означених доказів було зумовлено тим, що у договорі про надання правничої допомоги (далі - Договір), який укладений між мною та адвокатом, обумовлено оплату вартості правничої допомоги, зокрема, за представництво моїх прав та законних інтересів під час розгляду цієї справи в суді, після проведення відповідного судового засідання, але не пізніше 10 днів після його проведення (п.4.1. Договору).

Оскільки, станом на час проведення судового засідання 09.09.2024 оплата участі у ньому адвоката була не здійснена, а оплата відбулась уже після судового засідання, а саме 10.09.2024, оскільки 09.09.2024 він був цілий день на роботі, а також беручи до уваги, що адвокат Петренко О.В. лише 09.09.2024 вийшов із відпустки, а тому не мав змоги підготовити та подати весь «пакет документів», необхідний для вирішення питання про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, тому він був позбавлений об`єктивної можливості подати суду докази, понесених мною судових витрат, до часу виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, просить Смілянський міськрайонний суд Черкаської області ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із Комунального підприємства «ВодГео» на його користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн.

В судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення сторони не з`явилися.

Позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення просив розглянути її без його участі та без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтовано тим, що розгляд даної цивільної справи проводився в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України судові дебати під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження не проводяться. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів та такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вважає, що оскільки у спрощеному провадженні не проводяться судові дебати, до ухвалення судом рішення позивач не заявляв про розмір судових витрат. Крім цього, вважає, що копії поданих чеків мають ознаки фіктивності, оскільки не надано доказів зарахування коштів на рахунок адвоката. Відтак просить заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву в межах заявлених вимог, дослідивши додані до неї матеріали, та надавши належну правову оцінку доказам, суд дійшов до таких висновків.

За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2024 року повністю задоволено позовну заяву із вимогами до КП «ВодГео» про захист прав споживачів.

У відповідності до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У зв`язку з цим заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про витрати на правничу допомогу понесені позивачем під час розгляду справи судом.

Договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до висновків, що викладені в постанові Верховного Суду по справі №826/856/18 від 22 грудня 2018 року, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на професійну правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за межами суду (постанова Великої Палати Верховного Суду по справі №301/1894/17 від 17 жовтня 2018 року).

Так, 28 листопада 2023 року між адвокатом Петренком О.В. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, надання адвокатом Клієнту послуг не тільки в судових засіданнях по справі, а й поза їх межами (наприклад надання послуги «зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції») є правової допомогою та входить до обсягу наданої Клієнту правової допомоги у цій справі.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді стороною позивача надано суду письмові докази. Так, у матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 28 листопада 2023 року укладений між адвокатом Петренком О.В. та ОСОБА_1 ; детальний опис робіт, наданих адвокатом та їх вартість; акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 28 листопада 2023 року, квитанції на оплату юридичних послуг на загальну суму 5000 грн.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі під час її судового розгляду на зазначену ним суму.

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що "саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності".

Таким чином, законом покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат, саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Щодо заперечень представника відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає, що представником позивача до виходу суду до нарадчої кімнати в судовому засіданні було зазначено про те, що протягом п`яти днів з дня завершення розгляду справи буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Така заява була подана на наступний день після ухвалення рішення.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи співмірність витрат, задоволення позову в повному обсязі, та застосовуючи положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесену під час судового розгляду справи в розмірі 5000 грн., що підтверджено документально.

З огляду на викладене, у справі слід ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 703/425/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вод Гео» про захист прав споживачів - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 703/425/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вод Гео» про захист прав споживачів.

Стягнути з Комунального підприємства «Вод Гео» (юридична адреса: 20705, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Я. Водяного, 45, ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживаючого а адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. В. Крива