ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/432/23Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/728/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря - Дідух М.Є.

та відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 602/432/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року, ухваленого суддею Радосюком А.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ,-

В С Т А Н О В И В:

у травні 2023 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі за текстом АТ «ТАСКОМБАНК» ) звернулось в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 11 червня 2021 року, посилаючись на те, що 11 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 229994,29 грн. на строк 60 місяців, зі сплатою річних процентів в сумі 0,01% від суми боргу за договором, щомісячних процентів 2,49 % від суми кредиту. Позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 11 червня 2021 року на підставі договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.04.2023 року має заборгованість в сумі 324832,61 грн., тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати понесені ним.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року позов Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 324832 (триста двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять дві) гривні 61 копійку заборгованості за кредитним договором № від 11 червня 2021 року(в тому числі: заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 220539,82 грн.; заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) 33,26 грн.; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 104259,53 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 4872 гривні 49 копійок сплаченого судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем до позову не надано належних доказів на підтвердження факту переходу права вимоги за спірним кредитним договором від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК». Вказує, що в Акті прийому - передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором Факторингу №171221 від 17 грудня 2021 року, відсутні підписи та відбитки печаток про передачу Реєстру від клієнта ОСОБА_2 до Фактора Кухарчук А.В.

У Повідомленні про відступлення права вимоги не визначено дати коли усі права вимоги переходять від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», а також не вказано номер та дату кредитного договору, згідно якого проводиться передача від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК» та відсутній підпис і відбиток печатки.

Крім цього вказує, що пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Проте судом не було враховано зазначеного та безпідставно стягнуто заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) 33,26 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 104259,53 грн нарахованої до червня 2023 року.

Від представника АТ «ТАСКОМБАНК» Бойко О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року у справі № 602/432/23 залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги, відмовити в повному обсязі.

У відзиві представник позивача зазначає що, згідно з п. 1.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5436582, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.2 Кредитного договору передбачено, що цей Договір, паспорт кредиту № 5436582 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір.

Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5436582 та Кредитного договору № від 11 червня 2021 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах:сума кредиту 229 994,29 грн; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту.

Згідно з п. 1.4 Кредитного договору, підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за певними реквізитами.

Здійснення перерахування коштів за вказаними реквізитами та у вказаних сумах підтверджується Витягом з реєстру оплачених страховок ТОВ «РАДАРМІ», Витягом з реєстру оплачених страховок ТОВ «Майсефеті», Витягом з реєстру оплачених страховок ТОВ «МЕГОГО», Витягом з реєстру оплачених страховок З AT «СК «ТАС», Платіжною інструкцією № від 11.06.2021, Платіжною інструкцією № від 11.06.2021, Платіжною інструкцією № від 11.06.2021.

Кредитор за кредитним договором № від 11 червня 2021 року виконав свої зобов`язання в повному обсязі.

Таким чином, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти у розмірі 229 994,29 грн, в тому числі і з метою погашення заборгованості за іншими, діючими на той момент кредитними договорами та оплату супутніх послуг. Переказ грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами та оплату супутніх послуг було здійснено за власним волевиявленням Позичальника.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих документів: Кредитний договір № від 11.06.2021, Паспорт кредиту № 5436582 від 11.06.2021, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», документів щодо перерахування коштів, розрахунок заборгованості та графік руху кредитних коштів, з огляду на норми чинного законодавства, вважають, що надані Позивачем документи в повній мірі підтверджують погодження сторонами саме умов кредитування, наявність заборгованості та доведеність суми боргу, вказаної у розрахунку заборгованості та графіку руху коштів по рахунку, тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо договору факторингу, то зазначає, що до матеріалів позовної заяви додано належним чином завірену копію Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 та копію Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 171221, відповідно до якого позивач є новим кредитором боржника, ОСОБА_1 , за кредитним договором № від 11.06.2021 року. Договір факторингу № 171221 від 17.12.2021 та Витяг реєстру прав вимоги до Договору факторингу підписані сторонами, містять всі необхідні реквізити та відбитки печатки. Окрім цього, до матеріалів позовної заяви позивачем додану платіжну інструкцію № 833437008 від 17.12.2021 щодо перерахування коштів за договором факторингу № 171221 від 17.12.2021. Таким чином, AT «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № від 11.06.2021 та заявляє правомірні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 , у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, зіславшись на мотиви викладені у ній.

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» Бойко О.С. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено такі обставини.

11 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 229994,29 грн. на строк 60 місяців. Укладенню договору передувало підписання відповідачкою заяви-анкети на отримання послуг від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» від 11.06.2021 та Паспорту кредиту № від 11.06.2021, який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.9, т.1).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № , який є невід`ємною частиною цього Договору.

Всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень», які розміщені на сайті ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір (п.2.1 Кредитного договору).

Відповідно до п.2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.

За змістом Паспорту кредиту від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» № підписаного позичальником, останнім погоджено такі умови кредитування: сума/ліміт кредиту 229994,29 грн на строк 60 місяців, зі сплатою річних процентів в сумі 0,01% від суми боргу за договором та щомісячних процентів 2,49 % від суми кредиту (а.с.10. т.1).

Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).

Отже, підписавши 11.06.2021 цей кредитний договір, Позичальник підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування та взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором.

При цьому, відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № від 11 червня 2021 року, позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами, що зазначені в Кредитному договорі: 70000,00 грн. - переказ до запитання на користь ОСОБА_1 ; 115150,00 грн. - переказ грошових коштів на погашення заборгованості; 600,00 грн. - страховий платіж; 594,00 грн. - оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ: Оптимальна»; 500,00 грн. - оплата за пакет послуг «Охоронець КредитМаркет36»; 32693,79 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 11.06.2021; 800,00 грн. - оплата страхового платежу за договором страхування №-ЛО від 11.06.2021; 399,00 грн. - оплата електронного ключа доступу до додатку «RADAR.Screen».

Факт перерахування ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» грошових коштів на зазначені в Кредитному договорі реквізити підтверджується Платіжною інструкцією № від 11.06.2021 p.; Платіжною інструкцією № від 11.06.2021 p.; Платіжною інструкцією № від 11.06.2021 p.; Витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ «CK» ТАС» від 11.06.2021 p.; Витягом з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК ТАС (продукт 1) від 11.06.2021 p.; Витягом з реєстру оплачених страховок ТОВ «МЕГОГО», передплата «ТБ і Кіно: Лелека» на 6 місяців від 11.06.2021 р.; Витягом з реєстру оплачених страховок TOB «МАЙСЕЙФЕТІ», «Охоронець КредитМаркет 36» від 11.06.2021 p.; Витягом з реєстру оплачених страховок ТОВ «РАДАРМІ», електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen» пакет ЕКОНОМ від 11.06.2021 p.(а.с.32-46).

Таким чином, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень`грошові кошти у розмірі 229 994, 29 грн., в тому числі і з метою погашення заборгованості за іншими діючими на той момент кредитними договорами та оплату супутніх послуг. Переказ грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами та оплату супутніх послуг було здійснено за власним волевиявленням Позичальника.

17.12.2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір Факторингу № 171221, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» суму фінансування(а.с. 17-23, т.1).

На підтвердження передачі прав вимоги за кредитним договором № від 11.06.2021 позивачем надано Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору Факторингу№ 171221 від 17.12.2021, меморіальний ордер № 833437008 від 17 грудня 2021 року про «перерахунок коштів зг. Договору факторину№171221 від 17 грудня 2021, без ПДВ»(а.с. 28 -29, т.1).

Отже, відповідно до умов Договору Факторингу № 171221 від 17.12.2021 року та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору Факторингу, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 11.06.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованость відповідача за кредитним договором станом на 27.04.2023 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 324832,61 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 220539,82 грн.; заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) 33,26 грн.; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 104259,53 грн« (а.с.47, т.1).

На підтвердження надання відповідачу кредиту та наявності заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідача за період з 11 червня 2021 року по 27 квітня 2023 року (а.с.48-92, т.1).

Задовольняючи позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що умови Кредитного договору № від 11.06.2021 року відповідачем ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок цього, станом на 27.04.2023 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 324832,61 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 220539,82 грн.; заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) 33,26 грн.; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 104259,53 грн, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача

Колегія суддів вважає висновок суду таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи з огляду на таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1ст. 526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора узобов`язанні в обсязі і наумовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитного договору № від 11 червня 2021 року з ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним Кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.

В апеляційній скарзі відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення даного кредитного договору та отримання коштів в сумі 229 994,29 грн.

Проте відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту переходу права вимоги за спірним кредитним договором від ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», зокрема, що в акті прийому - передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором Факторингу №171221 від 17 грудня 2021 року, відсутні підписи та відбитки печаток про передачу Реєстру прав вимоги.

Колегія суддів вказані доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221 відповідно до умов якого останній набув право вимоги за кредитними договорами, у тому числі відносно ОСОБА_1 за кредитним договором № від 11 червня 2021 року

У пункті 2.1. Договору факторингу визначено, що в обсязі та на умовах, визначених цим договором. в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимоги, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним.

Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором зазначеної у договорі суми, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги, визначені цими договорами.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.3. договору факторингу).

Фактор зобовязаний в день укладення Сторонами цього Договору сплати Клієнту суму фінансування шляхом безготівкого зарахування грошових коштів в сумі 467 336 417, 92 грн(пункт 3.1 договору факторингу).

На виконання такого зобов`язання АТ «ТАКСОМБАНК» перерахувало на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» 467 336 417, 92, що пітверджується меморіальним ордером № 833437008 від 17 грудня 2021 року(а.с.29.т.1).

З Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року вбачається, що загальна сума заборгованості складає 512 057 517,95 грн. Кількість кредитних договорів становить 20 447 одиниць.

У Акті прийому-передачі Реєстру прав вимоги в електронному вигляді за Договором факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року вказано, що Реєстр прав вимоги в електронному вигляді наданий на флеш носії у розмірі 4338 кбайт.

Вказані акти прийому-передачі містять підписи та печатки сторін та свідчать про заміну кредитора у зобов`язанні.

На підтвердження передачі прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачем додано витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021(а.с.28, т.1), меморіальний ордер № 833437008 від 17 грудня 2021 року про «перерахунок коштів зг. Договору факторину№171221 від 17 грудня 2021, без ПДВ» (а.с.29, т.1) .

Таким чином, матеріалами справи доведено, що первісний кредитор ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за договором факторингу від 17.12.2021 відступив право вимоги за кредитним договором правонаступнику АТ «ТАКСОМБАНК» і дане товариство набуло статусу нового кредитора з усіма відповідними правами та обов`язками.

Доказів того, що договір факторингу № 171221 від 17.12.2021, визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, матеріали справи не містять.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 11.06.2021.

Щодо доводів представника заявника в апеляційній скарзі, що судом безпідставно стягнуто заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) 33,26 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 104259,53 грн нарахованої до червня 2023 року, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені, нарахованих включно із 24.02.2022 та які підлягають списанню, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» і доповнено його п. 6-1, який встановлює нові правила звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.

Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Отже, зміни до цього закону не передбачають звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення споживчого кредиту, сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів, тому доводи заявника в апеляційній скарзі в цій частині на увагу не заслуговують.

Як було встановлено судом, 11 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . В підписаному ОСОБА_1 кредитному договорі, а саме в п.1.3 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № , який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до умов паспорту кредиту №5436582 та кредитного договору№ від 11.06.2021 ОСОБА_1 надано грошові кошти на наступних умовах: сума/ліміт кредиту 229994,29 грн; строк користування 60 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості по річним процентам період нарахування складав із 17.12.2021 по 26.04.2023 та по щомісячним процентам із 23.11.2021 по 27.04.2023 (а.с.48, т.1)

За змістом постанови Верховного Суду від 17.02.2023 у справі №910/23042/16, проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Таким чином, банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором

У цій справі позивачем не заявлені вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів через прострочення виконання зобов`язань відповідача за договором про споживче кредитування, отже це не є предметом спору, а звільнення боржника за кредитним договором від виконання зобов`язання по сплаті кредиту та процентів, законодавством не передбачено. Відповідачем помилково ототожнено, що відсотки за користування кредитом є неустойкою (пенею) у разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором.

Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 свої обов`язки за кредитним договором не виконала, допустила заборгованість в розмірі 324 832, 61 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 липня 2024 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року слід поновити.

У силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ОСОБА_1 в межах понесених нею сум.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року .

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 в межах понесених нею сум.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 вересня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома