ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/472/24

Головуючий у першій інстанції - Лиманська М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1013/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року у розмірі 10 200 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 грудня 2022 року між ТОВ «Споживчий кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 5 000 грн, строком на 38 днів, зі сплатою відсотків за ставками «Економ»/«Стандарт». Відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 27 лютого 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 10 200грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн та за процентами за користування в розмірі 5 200 грн, що зумовило звернення з цим позовом.

Заочним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий кредит» заборгованість за кредитним договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року у розмірі 9 500 грн, а також судовий збір у розмірі 2 255,98 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Споживчий кредит», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції невірно розраховано заборгованість за договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року, укладеним між ТОВ «Споживчий кредит» та ОСОБА_1 , та не враховано, що з 04 грудня 2022 року відповідачкою не здійснено жодної сплати коштів за договором.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума заборгованості за процентами має становити 4 500 грн. Зокрема, за розрахунком товариства заборгованість ОСОБА_1 за процентами становить 5 200 грн (5 000 грн x 2% (ставка «Економ») x 10 (кількість днів користування кредитними коштами за ставкою «Економ») + (5 000 грн x 3% (ставка «Стандарт») x 28 (кількість днів користування кредитними коштами за ставкою «Стандарт») = 5 200 грн).

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надходив.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Споживчий центр», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Споживчий центр» щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 000 грн та заборгованість за процентами в межах строку кредитування у сумі 4 500 грн, навівши власний розрахунок.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

У справі встановлено, 04 грудня 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 04.12.2022-100000197 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 27-33).

Того ж дня, 04 грудня 2022 року за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 підписала заявку до кредитного договору № 04.12.2022-100000197, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 04 грудня 2022 року за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 34-37).

За умовами заявки №04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року ОСОБА_1 надано кредит на таких умовах:

1. дата надання/видачі кредиту - 04 грудня 2022 року;

2. сума кредиту - 5 000 грн.;

3. строк, на який надається кредит - 38 днів з дати його надання;

4. дата повернення (виплати) кредиту - 10 січня 2023 року;

5. первинний період користування кредитом - 10 днів з дня його надання (далі «первинний період»);

6. черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі «черговий період»). Період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 10 днів (надалі період «Економ»).

Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Згідно з п. 11.4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно йому на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником.

04 грудня 2022 року перераховано позичальнику на його платіжну картку позику у сумі 5 000 грн, що підтверджується електронним чеком про електронний переказ коштів, сформованим платіжним сервісом «Приват Банк», системою LiqPay (а.с. 38).

Зі змісту довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає: 5 000 грн основний борг, 5 200 грн проценти за період з 04 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року (а.с. 22).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Як убачається з матеріалів справи, 04 грудня 2022 року між сторонами укладено кредитний договір № 04.12.2022-100000197 в електронній формі, умови якого позивачем виконано, надано ОСОБА_1 кредит у сумі 5 000 грн. Відповідачка у передбачений договором 38-денний строк кредит не повернула.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконала умови укладеного з ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернула, позов у частині стягнення з відповідачки на користь позивача тіла кредиту у розмірі 5 000 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про правомірність заявленої вимоги товариства про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами, суд виходить з такого.

Позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами за період з 04 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року у сумі 5 200 грн.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині заявлених вимог, ТОВ «Споживчий центр» указувало на те, що, то за умовами договору № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року сторонами погоджено сплату процентів за ставками «Економ»/«Стандарт». Зокрема, сторонами погоджено, щопервинний період користування кредитом - 10 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

За розрахунком позивача, заборгованість за процентами за період з 04 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року, тобто протягом 38 днів (в межах строку кредитування), становить 5 200 грн, а саме:

- за ставкою «Економ» 1 000 грн (5 000 грн (сума кредиту) x 2% (ставка «Економ») x 10(кількість днів користування кредитом за ставкою «Економ»);

- за ставкою «Стандарт» 4 200 грн (5 000 грн (сума кредиту) x 3% (ставка «Стандарт») x 28 (кількість днів користування кредитом за ставкою «Стандарт»).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок та проаналізувавши умови договору № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року щодо порядку нарахування відсотків за кредитом, апеляційний суд погоджується з тим, що заборгованість по процентах за період з 04 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року становить 5 200 грн.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір заборгованості за процентами, помилково вважав, що у період з 04 грудня 2022 року по 27 грудня 2022 року (24 дні) сторонами узгоджено процентну ставку 2% за 1 день користування кредитом, а у наступний період до 10 січня 2023 року (14 днів) процентна ставка становить 3% за 1 день користування кредитом, оскільки такі висновки суперечать умовам договору № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати шляхом ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 10 200 грн заборгованості за кредитним договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року, з яких: 5 000 грн - тіло кредиту, 5 200 грн - проценти за користування кредитом за період з 04 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позову ТОВ «Споживчий центр» сплатило 2 422,40 грн (а.с. 1), а за апеляційну скаргу - 3 633,60 грн (а.с. 68).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Споживчий центр», з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 6 056 грн за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.141, 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити.

Заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) 10 200 (десять тисяч двісті) грн заборгованості за кредитним договором № 04.12.2022-100000197 від 04 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко