Справа № 161/9272/24
Провадження № 2-о/161/329/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

присяжних Приступи П.І., Процик В.І.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

особи, щодо якої вирішується питання, ОСОБА_3

представника особи, щодо якої вирішується питання, ОСОБА_4

заінтересованої особи ОСОБА_5

представника Управління охорони здоров`я Луцької міської ради Демчук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління охорони здоров`я Луцької міської ради, ОСОБА_5 , про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Заяву обґрунтовує тим, що він є батьком ОСОБА_3 , спільно з нею проживає за адресою: АДРЕСА_1 .Вказує, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства, першої А групи з 06.04.2024 року та потребує постіцного стороннього догляду. ОСОБА_3 з раннього дитинства має нервово-психічне захворювання. а саме, епелепсію з частими нападами, когнітивну недостатність. Вказує, що його донька потребує постійного догляду. оскільки не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї та не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, не орієнтується в часі та просторі, не здатна повноцінно себе обслуговувати в побуті. внаслідок захворювання. Матір ОСОБА_3 - ОСОБА_5 працює в КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» з 15.06.2019 року по даний час на посаді лікаря-терапевта відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги,а тому не може взяти на себе опіку над недієздатною. З моменту народження доньки дружина була працевлаштована, а тому догляд за донькою здійснював він.

На підставі наведеного та посилаючись на норми ст. 39 ЦК України, 299-300 ЦПК України, просить визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановити опіку над недієздатною та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 04 червня 2024 року в справі призначено судову психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Ухвалою від 31 липня 2024 року провадження у даній справі поновлено.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали з підстав у ній зазначених, та просили визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Адвокат особи, щодо якої вирішується питання, про визнання її недієздатною, ОСОБА_4 вказувала на доцільність задоволення заяви та визнання недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_5 вимоги заявника підтримала, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 вимоги заявника підтримала, просить заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Згідно з ч. 1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 483 від 26 червня 2024 року встановлено, що ОСОБА_3 стражджає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості зі значними поведінковими розладами аутичного спектру, конвульсивний синдром в анамнезі. ОСОБА_3 не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними.

Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Щодо вимоги про призначення недієздатній ОСОБА_3 опікуна, відповідно до подання органу опіки і піклування про призначення опікуна, яке надіцшло до суду 03 липня 2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Судом встановлено, що до управління охорони здоров`я Луцької міської ради через департамент «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» звернувся ОСОБА_1 із заявою про підготовку подання до суду про призначення його опікуном над донькою ОСОБА_3 .

Вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання заявника, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному наркологічному обліку та під диспансерним, консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався,в розшуку не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьком та дочкою, спільно проживають. ОСОБА_1 піклується за дочкою, здійснює за нею догляд з 2009 року, допомагає у побуті.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням інтересів недієздатної ОСОБА_3 , перешкод для встановлення опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 відповідно до ст. 64 ЦК України судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,5,13,89,259, 263-265,299,300 ЦПК України, ст. ст. 30,39,40, 41,58, 60, 62, 63 ЦК України, ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» , суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною строком на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку визначеного судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексу рішення 23 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк

Присяжні: П.І. Приступа

В.І. Процик