Справа 206/5501/23
Провадження 2/206/253/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.

за участі секретаря Погребної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ СК «Український страховий стандарт» про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 2600,00 грн., про стягнення з відповідача ПрАТ СК «Український страховий стандарт» суму страхової виплати у розмірі 110652,16 грн., моральної шкоди 20000,00 грн., штрафних санкцій у розмірі 59039,07 грн., судового збору у розмірі 1937,22 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.11.2022 року сталась ДТП за участю автомобіля Geeli, д.н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , і автомобіля BMW, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Постановою суду від 01.02.2023 року у справі №202/1647/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Geeli, д.н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «Український страховий стандарт». Про скоєння ДТП страхову компанію повідомив водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивач зазнав пошкоджень, внаслідок чого позивачу спричинено матеріальні збитки, які має відшкодувати йому страхова компанія, за винятком франшизи, встановленої в договорі обов`язкового страхування. Розмір матеріальних збитків, заподіяних автомобілю BMW, д.н. НОМЕР_2 , становить 106532,16 грн. Крім того позивачу має бути відшкодовані матеріальні збитки понесені ним на проведення експертизи 6000,00 грн, послуги евакуатора 1200,00 грн, та 3500,00 грн., зберігання автомобіля на штраф майданчику 2200,00 грн. Загальний розмір матеріальних збитків, з вирахуванням розміру франшизи 2600,00 ГРн., становить 110652,16 грн., які позивач просить стягнути зі страхової компанії. З відповідача ОСОБА_2 позивач просить сягнути франщизу в розмірі 2600,00 грн.

У зв`язку із простроченням виплати страхового відшкодування страховою компанією, позивач також просить стягнути з ПрАТ СК «Український страховий стандарт»: пеню за період з 28.11.2022 року по 21.11.2023 року в загальному розмірі 50736,25 грн.; 3% річних з 28.11.2022 року за 358 днів прострочки в загальному розмірі 3256,00 грн, втрати від інфляції за період з 01.12.2022 року по 30.10.2023 року в загальному розмірі 5046,84 грн.

Крім того, внаслідок бездіяльності страхової компанії, що є явним порушенням законодавства та зобов`язань за договором страхування, що призвело до душевних хвилювань позивача та вимагало додаткових зусиль і часу, впливало на особисті , сімейні стосунки, позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 20000,00 грн.і просить стягнути її зі страхової компанії.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження.

Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою проживання, зазначеною у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ПрАТ СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином,у тому числі шляхом направлення судової повістки до Електронного кабінету.

Представник третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, на підставі наявних у справі доказів постановити заочне рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 5 ЗУ "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про страхування»).

Відповідно до п.2.1 статі 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон № 1961-IV) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ( стаття 3 Закон № 1961-IV).

Страховим випадком, відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

28.11.2022 року о 18-00 в м. Дніпро по пр.. Слобожанському, біля е/о №595, водій ОСОБА_2 , керуючи авто Geeli, д.н НОМЕР_1 , не вжив заходів аж до зупинення,зменшення швидкості або безпечного об`їзду, через що скоїв наїзд на авто BMW, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобіль позивача ОСОБА_1 зазнав механічних ушкоджень.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року у справі №202/1647/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с.13).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Geeli, д.н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «Український страховий стандарт» згідно із полісом №АР 2868455. У полісі встановлені ліміти страхової сум на одного потерпілого:за шкоду,заподіяну майну 130000,00 грн., франшиза 2600,00 грн. (а.с.17).

Як вказує позивач про настання ДТП страхову компанію повідомив відповідач ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1).

Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IVтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 35.1, п.35.2 ст. 35 Закону № 1961-IVдля отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закон № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

-у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

-у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

На замовлення позивача, 28.02.2023 року судовим експертом ОСОБА_3 проведено огляд транспортного засобу, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу.

Відповідно до висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №09/23А, який складений 13.03.2023 року судовим експертом ОСОБА_3 (а.с. 29-53) була визначена ринкова вартість транспортного засобу BMW, д.н. НОМЕР_2 на дату ДТП -120823,94 грн., ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу 20291,78 грн.,вартість відновлювального ремонту 215969,16 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля більше ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, тому, виходячи приписів ст. 30 Закон № 1961-IV, розмір заподіяного збитку становить 100532,16 грн. (120823,94 20291,78).

Позивачем також були понесені такі витрати:

-на проведення експертизи 6000,00 грн.;

-послуги евакуатора 1200,00 грн. та 3500,00 грн.;

-зберігання автомобіля на штраф майданчику 2200,00 грн.

Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків, з вирахуванням розміру франшизи 2600,00 грн., становить 110652,16 грн.

17.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до страховика ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Проте, страхове відшкодування так і не було виплачено, попри закінчення граничного строку виплати страхового відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року по справі №359/2309/17 зазначив, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).

Як було встановлено судом, позивач направив відповідачу заяву про страхове відшкодування 17.06.2023 року (а.с.18). Тобто відповідач у строк не пізніше 18.09.2023 року зобов`язаний був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування і виплатити його або рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Однак у встановлений Законом строк відповідач такого рішення не прийняв.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами п.36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на приписи зазначених вище Законів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат і 3% річних підлягають задоволенню частково.

Зокрема, пені за період з 19.09.2023 по 21.11.2023 р. ( 64 дня) у сумі 7154,48 грн.; втрат від інфляції за вереснь- жовтень 2023 року в загальному розмірі 1448,38 грн.; 3% річних за період з 19.09.2023 по 21.11.2023 р. ( 64 дня) у сумі 582,06 грн.

Підсумовуючи викладене, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 110652,16 грн., пеня у розмірі 7154,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 1448,38 грн., 3% річних у розмірі 582,06 грн., а всього 119836,92 грн.

З відповідача ОСОБА_2 користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 2600 грн.(сума франшизи).

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону № 1961-IV, згідно з якою, зокрема, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Однак, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався як на підставу своїх вимог на ушкодження здоров`я під час ДТП, як і не зазначав про завдання моральної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позивач зазначав, що моральна шкода спричинена йому внаслідок невиплати страхового відшкодування.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, судом не встановлено наявності всіх основних умов відповідальності за спричинену моральну шкоду, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 26,00 грн., з відповідача ПрАТ « СК «Український страховий стандарт» - 1198,37 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 2600 грн.(дві тисячі шістсот гривень)та компенсацію судового збору у розмірі 26,00 грн. ( двадцять шість гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Богговутівська (Загорівська), буд.17-21)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування у розмірі 110652,16 грн., пеню у розмірі 7154,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 1448,38 грн., 3% річних у розмірі 582,06 грн., а ВСЬОГО 119836,92 грн. ( сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 92 копійки).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Богговутівська (Загорівська), буд.17-21) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) компенсацію судового збору у розмірі 1198,37 грн. ( одна тисяча сто дев`яносто вісім гривень 37 копійок).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 15.04.2024 року.

Суддя І.П. Прінь