Справа №639/3150/24
Провадження №2-з/639/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Труханович В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 639/3150/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» про стягнення заборгованості за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ :

05 липня 2024 року ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Андренко В.Ю., звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь яким особам вчиняти, будь які дії щодо відчуження належного відповідачу нерухомого майна, а саме: залізобетонних нежитлових виробничих приміщень під літерами «П-1», «П-2», загальною площею 769,2 кв.м., та цегляних складських приміщень під літерою «П-І», загальною площею 116,1 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» (, місцезнаходження: 61004, м. Харків, вул. Катерининська, 46) на праві власності на підставі свідоцтва від 19.01.2000 року, АВВ № 157600, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палевою Оленою Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за № 115.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що так позов мотивовано тим, 01.09.2020 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «РОЯЛ ПАК» укладено договір оренди обладнання, відповідно до умов якого позивач (орендодавець) надає, а відповідач (орендар) бере у тимчасове володіння та користування обладнання, що належить орендодавцю на праві власності, згідно акту прийому - передачі. Згідно з актом приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди обладнання від 01.09.2020 позивачка передала, а відповідач прийняв обладнання.. В порушення умов договору оренди, відповідач, протягом 22 місяців поспіль, не сплачував позивачу орендну плату, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем. У зв`язку з систематичним невиконанням Відповідачем зобов`язань за договором оренди, позивач розірвала договір оренди в односторонньому порядку та звернулась до відповідача з вимогою погасити заборгованість та повернути позивачу обладнання, що було передане відповідачу в оренду. Відповідач не виконав законних вимог позивача, крім того повідомив, що обладнання не може бути передано позивачу у зв`язку з його втратою. Згідно висновків викладених у звіті про оцінку майна (обладнання) переданого позивачем згідно акту від 01.09.2020 року, вартість майна з урахуванням зносу, станом на момент оцінки, становить 9 955 700,00 грн., заборгованість по орендній платі становить 48 400,00 грн. Позивач вважає, що після отримання копії позовної заяви позивача, керівник відповідача ОСОБА_2 , вживатиме заходів, спрямованих на виведення майна та коштів з власності ТОВ «РОЯЛ ПАК» з метою створення перешкод для виконання можливого рішення суду та для ефективного поновлення порушеного права позивача.

Відповідно до виданого керівником ТОВ "РОЯЛ ПАК" та учасником ТОВ "РОЯЛ ПАК" ОСОБА_3 протоколу інвентаризаційної комісії від 01 05 2023, копія якого була надана ТОВ "РОЯЛ ПАК", за даними інвентаризації у ТОВ "РОЯЛ ПАК" відсутні основні засоби, запаси, готова продукція та наявні грошові кошти в розмірі 15 674,30 грн.

Відповідачу належать залізобетонні нежитлові виробничі приміщення під літерами «П-1», «П-2», загальною площею 769,2 кв. м., та цегляні складські приміщення під літерою П'-І, загальною площею 116,1кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначив, що майно є єдиним майном, що зареєстровано за відповідачем на праві власності та єдиним майном за рахунок якого можливе виконання рішення суду. Вартість даного майна є нижчою за розміром ніж розмір позовних вимог. Відчуження даного майна може унеможливити виконання рішення суду у разі прийняття його на користь позивача.

Позивач вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь яким особам, будь які дії щодо відчуження належного Відповідачу нерухомого майна, створить для Позивача належні гарантії виконання можливого рішення суду та убезпечить Позивача від дій Відповідача, спрямованих на виведення майна з власності ТОВ «РОЯЛ ПАК» та на завдання шкоди законним майновим інтересам позивача.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у травні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК», відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за договором оренди обладнання від 01.09.2020 в сумі 48 400,00 грн.; вартість предмету оренди у розмірі 9 955 700,00 грн. та судовий збір.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» про стягнення заборгованості за договором оренди залишено без руху.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» про стягнення заборгованості за договором оренди залишено без руху.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» про стягнення заборгованості за договором оренди. Призначено підготовче судове засідання.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Андренко В.Ю., звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу положень статті 149 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що нею передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тобто, за замістом частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів заяви позивач звернулась з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК», відповідно до якої просила суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за договором оренди обладнання від 01.09.2020 в сумі 48 400,00 грн.; вартість предмету оренди у розмірі 9 955 700,00 грн.

Позивач вважає, що після отримання копії позовної заяви позивача, керівник відповідача, вживатиме заходів, спрямованих на виведення майна та коштів з власності ТОВ «РОЯЛ ПАК» з метою створення перешкод для виконання можливого рішення суду та для ефективного поновлення порушеного права позивача.

Як вбачається з матеріалів заяви, згідно реєстраційного посвідчення на об?єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого КП ХМБТІ 25.01.2000, нежитлові приміщення літ. «П-1», «П-2», загальною площею 769,2 кв. м., літ. П'-1, загальною площею 116,1кв.м., розташовані в АДРЕСА_1 зареєстровані за товариством з обмеженою відповідальності «Вторполімер» на праві колективної власності на підставі свідоцтва, посвідченого 19.01.2000, приватним нотаріусом Палєвою О.М., № 115 та записано в реєстрову книгу № - за реєстровим № 3053.

Згідно протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вторполімер» від 01.04.2019, ТОВ ««Вторполімер» перейменовано на ТОВ «Роял Пак».

Отже, станом на 01.04.2019 ТОВ «Роял Пак» належать нежитлові приміщення літ. «П-1», «П-2», загальною площею 769,2 кв. м., літ. П'-1, загальною площею 116,1кв.м., розташовані в м. Харкові за адресою: м. Харків, вул. Примакова, 46 (вул. Катерининська, 46) зареєстровані за товариством з обмеженою відповідальності «Вторполімер» на праві колективної власності на підставі свідоцтва, посвідченого 19.01.2000, приватним нотаріусом Палєвою О.М., № 115 та записано в реєстрову книгу № - за реєстровим № 3053, на які заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь яким особам вчиняти, будь які дії щодо відчуження даного нерухомого майна.

Разом з цим, заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на день звернення з заявою про забезпечення позову, відповідачу належать вищевказані нежитлові приміщення.

Крім того, заявником не надано оцінки майна, а саме: нежитлових приміщень літ. «П-1», «П-2», загальною площею 769,2 кв. м., літ. П'-1, загальною площею 116,1кв.м., розташовані в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за товариством з обмеженою відповідальності «Вторполімер» на праві колективної власності на підставі свідоцтва, посвідченого 19.01.2000, приватним нотаріусом Палєвою О.М., № 115 та записано в реєстрову книгу № - за реєстровим № 3053, для встановлення судом співмірності із заявленими вимогами позивача.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазнає, що позивачем не забезпечено надання належних доказів в обґрунтування того, що відповідач наразі вчиняє дії щодо відчуження вищевказаного нерухомого майна на користь третіх осіб. Також позивачем не здійснено забезпечення надання доказів, які б свідчили, що відповідач здійснює якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань після подання позову до суду.

Суд вважає, що у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що така підстава, як факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань за укладеним договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань відповідачем ще потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не надано доказів оцінки нерухомого майна для встановлення його співмірності з позовними вимогами, крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 639/3150/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ПАК» про стягнення заборгованості за договором оренди відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 08.07.2024

Суддя В.В. Труханович