Справа № 507/206/23
Провадження № 2/507/6/2024
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
при секретарі судового засідання Войковської І.П.,
із участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Пілюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу і порядку стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн., визначивши їх в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, вказуючи, що визначений судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім та у відповідача значно покращився матеріальний стан, так як він на даний час проходить службу в лавах ЗСУ та отримує грошове утримання. Вона не працює, так як дитячий садок не працює, дитина росте та потребує більших витрат, тому їй не вистачає коштів на належне утримання сина. Відповідач добровільно будь-якої допомоги їй не надає. Тому, просила задовольнити його позовну заяву в повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Пілюк Р.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, так як позивач не навела будь-яких обставин, які впливають на спосіб та порядок стягнення аліментів. Позивач у своїй заяві та поясненнях зазначила, що їй недостатньо отримуваних аліментів, а тому вона хоче отримувати більше аліментів.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 16 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.
24 березня 2023 року провадження в справі було зупинено в зв`язку з проходженням військової служби відповідачем, а 04 квітня 2024 року провадження в справі поновлено.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про народження, сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Судом встановлено, що рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27 вересня 2022 року стягнуто аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 22 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. ).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).
За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.
З позовної заяви вбачається, що на даний час малолітня дитина ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача.
Позивач зазначає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн., що стягується за рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27 вересня 2022, є недостатнім для задоволення потреб дитини.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дітей, а також інтересам особи, з якою діти проживають.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зімни істотних обставин, які впливають на спосіб та порядок стягнення аліментів.
Матеріальне становище сторін, їх сімейних стан, стан здоров`я, перебування відповідача в лавах ЗСУ було враховано судом при ухваленні рішення про стягнення з відповідача аліментів 27 вересня 2022 року.
Станом на 09 лютого 2023 року, дату звернення позивачки з позовом до суду, будь істотних змін в матеріальному та сімейному становищі сторін не відбулось.
Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу та порядку стягнення аліментів враховує, що на 2024 рік встановлений прожитковий мінімум для дитини до шести років 2563 грн., що відповідає вимогам СК України. З відповідача стягуються аліменти в розмірі 3000 грн., що відповідає рекомендованому розміру аліментів, визначеному СК України.
Фактично позивач бажає отримати аліменти в більшому розмірі, а не змінити спосіб та порядок стягнення аліментів. Однак, вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів позивач не заявляла.
Приймаючи до уваги викладене, а також те, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б слугувати підставою для зміни способу та порядку стягнення аліментів, минув не тривалий час з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів до звернення з новим позовом до суду, суд вважає, що її позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи належать витрати, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу і порядку стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.
Судові витрати комплексувати за рахунок держави в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вужиловський О.В.