Справа № 946/1481/24
Провадження № 2/946/1966/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Баннікової Н.В.

при секретарі Кобак Є.С.,

розглянувши у спрощеному відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 71 000 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.11.2023 року відповідач, будучи сусідом позивача та власником собаки породи «Алабай» не вчинив необхідних заходів щодо утримання собаки, яка внаслідок цього загризла її собаку, при цьому, неодноразово раніше лякала її та її дитину. За даним фактом постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2023 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КУпАП з конфіскацією собаки. Оскільки постанова в частині конфіскації собаки виконана не була, 06.01.2024 року відбулося повторне правопорушення з боку відповідача, « ОСОБА_4 », який повторно проник до її подвір`я, чим змусив її та її сина приховуватись у будинку, оскільки собака є агресивною та великою, тобто здатна завдати шкоди життю та здоров`ю людини. При цьому собака було без намордника, повідка та нашийника, ніким не супроводжувалась. В результаті протиправної поведінки відповідача, їй та її сину були спричинені душевні страждання. На їх очах було жорстоко вбито її собаку за кличкою «Роккі», яка прожила з ними 3 роки та була членом їх родини. Син Денис декілька днів плакав після інциденту, відмовлявся їсти та йти до школи. А як тільки дитина почала забувати про страшні події, інцидент повторився знову, що повторно призвело до моральних страждань. Вона ж, в свою чергу, також тяжко переживала вказані події. Мала пригнічений стан на протязі тижня після кожного інциденту. Їй досі періодично сняться кошмари. Все вищевказане погано вплинуло на її викладацьку діяльність та звичайне спілкування з оточенням. Їй важко було проводити уроки з дітьми, не було бажання взагалі не з ким спілкуватись.

Уточнивши розмір позовних вимог представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди суму 10 000,00 грн., справу просив розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також надав заяву, якою зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо стягнення з нього відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 00,00 грн та 50% судового збору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700,00 грн., собаку породи «Алабай» - конфісковано. З постанови вбачається, що 16.11.2023 року о 15 год. 00 хв. у м. Ізмаїл, ОСОБА_2 , будучи власником собаки породи «Алабай», не вчинив необхідних заходів щодо утримання собаки, яка загризла сусідську собаку.

Отже, вказаною бездіяльністю відповідача заподіяно шкоду позивачу.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наявність вини ОСОБА_2 у порушенні правил утримання собак, що спричинило заподіяння шкоди людини, встановлена судовим рішенням та не підлягає доведенню.

Положеннями ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, виходячи з принципів розумності, врівноваженості та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, тривалості моральних страждань, сума у відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, можна визнати співмірною з понесеними моральним стражданням.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, вимоги підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 50%.

Керуючись ст. 7-13, 61, 81, 133, 137, 141, 180, 181 ч.3, 182, 191 ч.1, 263, 265, 273, 280 ЦПК України, ст. 22, 1187, 1166 ч.1, 1167 ч.1 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 14.07.2017 року органом 5119, місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_2 ) у відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 14.07.2017 року органом 5119, місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова