"09" вересня 2024 р. Справа №489/3693/24
Провадження №2/489/1623/24
УХВАЛА

09 вересня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хорошева Вадима Васильовича про направлення справи для визначення підсудності по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

встановив.

20 травня 2024 ОСОБА_2 , через свою представницю адвокатку Гавловську Ю.В., звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

07 червня 2024 від представника відповідача надійшло клопотання про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності. Зазначає, що у 2022 році позивачка та відповідач переїхали до Республіки Німеччини на постійне проживання та мають статус отримувачів тимчасового захисту отримуючи всі види соціального забезпечення.

Від представниці позивачки надійшли заперечення на клопотання представника відповідача про направлення справи для визначення підсудності. Вказує, що сторони дійсно, наразі тимчасово проживають за межами України в країні Німеччини в силу військової агресії Російської Федерації проти України. Проте, позивачка та відповідач зареєстровані в Україні та є громадянами України. Доказів що сторони мають громадянство та постійне місце проживання в іншій країні, матеріали справи не містять.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд,встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч.2 ст.28 ЦПК України передбачено підсудність позовів за вибором позивача у справах, зокрема, про розірвання шлюбу, які можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У відповідності до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради № 16.27-32319-2024 від 21.05.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка у своїй позовній заяві зазначає своє місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 29 Цивільного процесуального кодексу України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма узгоджується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України розгляд справи з порушенням підсудності є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Положення ст. 29 ЦПК України містять спеціальні положення щодо порядку визначення підсудності, порівняно з нормами ст. 27-28 ЦПК України.

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 17.06.2024 за вих. № 19-41952/18/24, ОСОБА_3 перетнув державний кордон 06.11.2022; ОСОБА_2 неодноразово перетинала державний кордон з 26.08.2022, останній раз виїхала за межі держави України 30.09.2023 без повернення.

Як вбачається з довідки щодо нарахування соціальних виплат для забезпечення засобів існування з Центру зайнятості у м. Дортмунд, Німеччина, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нараховані соціальні виплати в період з 01 квітня 2024 до 31 березня 2025.

Також, до матеріалів справи долучені копія паспортів сторін, для виїзду за кордон.

Згідно зіст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Зі змісту указаної норми процесуального права вбачається, що Верховний Суд визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за межами України. Іншого тлумачення указана норма не допускає.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про міжнародне приватне право», зобов`язання щодо утримання, що виникають із сімейних відносин, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання.

Як визначено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплено у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Окрім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, що визначено ч. 1 ст. 378 ЦПК України. Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Тому враховуючи, що обидві сторони будучи громадянами України проживають за її межами, суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи слід передати до Верховного Суду для вирішення підсудності даної справи.

Керуючись ст.29 ЦПК України, суд

ухвалив:

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу направити до Верховного Суду для визначення підсудності.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Рум`янцева