Провадження № 2-во/643/98/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 року, ухваленому в цивільній справі № 643/13062/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю

ВСТАНОВИВ

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/13062/21, провадження 2/643/81/24 за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідач) про визнання майна особистою приватною власністю.

У вказаній справі позивач просив визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 (Квартира).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 (Рішення) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить виправити арифметичну помилку у повному Рішенні, вказавши вірне зазначення суми сплачених позивачем грошових коштів за житлово-комунальні послуги та послуги з охорони Квартири, які становлять 153324,46 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що у Рішенні вказано про сплату позивачем житлово-комунальних послуг та послуг з охорони Квартири в загальному розмірі 15671,03 грн. Між тим загальна сума сплачених позивачем грошових коштів за житлово-комунальні послуги та послуги з охорони Квартири складає 153324,46 грн., що підтверджується квитанціями в паперовому вигляді на суму 15671,03 грн., які містяться в матеріалах справи, та квитанціями в електронному вигляді на суму 137653,43 грн., які містяться на флешнакопичувачі, що також долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.07.2024 позивач підтримав заяву та викладені в ній доводи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином.

Неявка відповідача не перешкоджає вирішенню порушеного позивачем питання про внесення виправлень у рішення.

Вирішуючи вказане питання, суд керується таким.

Позивачем наданий суду флешнакопичувач, на якому містяться 61 папка з 258 файлами, в яких знаходяться банківські квитанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».

У постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 638/11034/15-ц зазначено, що «помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Ураховуючи схожість приписів ст. 269 ЦПК України та ст. 253 КАС України, суд вважає за можливе керуватись у даній справі також висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 990/222/23.

У вказаній постанові зазначено, що опискою визнається помилка, яка має вплив на зміст судового рішення та його виконання. Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать, наприклад, написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З вказаних вище норм законодавства та релевантної судової практики Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду вбачається, що арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Виправленню підлягають лише ті описки та арифметичні помилки, які мають істотний характер та впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що докази сплати позивачем витрат на утримання Квартири надавались ним в обґрунтування визнання за ним на цій підставі права особистої приватної власності на Квартиру.

У Рішенні суд дійшов висновку, що згідно із законодавством України дії позивача щодо утримання Квартири та сплати комунальних послуг, послуг з охорони Квартир є наслідком набуття права власності на Квартиру, а не підставою виникнення такого права. Також у Рішенні суд зазначив, що докази укладення позивачем договорів про надання житлово-комунальних послуг та інших послуг за адресою Квартири, а також сплати позивачем відповідних послуг, не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами на підтвердження факту набуття позивачем Квартири в особисту приватну власність.

Таким чином, розмір витрат позивача на утримання Квартири не має правового значення для правильного вирішення даної справи та не впливає на висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

У судовому засіданні 02.07.2024 позивач зазначив, що Рішення, в тому числі мотиви відмови в задоволенні позову, йому зрозумілі.

Таким чином, розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з утримання Квартири, не впливає на можливість реалізації Рішення та його правосудності.

Крім того, визначаючи у мотивувальній частині Рішення розмір витрат, які позивач поніс у зв`язку з утриманням Квартири, суд посилався на конкретні надані позивачем докази, зазначивши аркуші сторінок справи, на яких вказані докази знаходяться (том 1, а.с. 28-89; том 2, а.с. 183-199).

Крім вказаних доказів, які знаходяться в томі 1 на а.с. 28-89, томі 2 на а.с. 183-199, позивачем суду були надані копії квитанцій в електронному вигляді на флешнакопичувачі.

Таким чином, у разі задоволення заяви позивача суд повинен буде не просто виправити арифметичну описку, а фактично послатись на нові докази, які містяться на флешнакопичувачі.

Оцінюючи доводи позивача відносно того, що суд повинен надати оцінку усім наданим ним доказам, суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України зазначено, що у мотивувальній частині рішення зазначається в тому числі мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Суд дійшов висновку, що сплата позивачем витрат на утримання Квартири не може бути підставою для визнання за ним права особистої приватної власності на вказане майно. У Рішенні суд також зазначив, що вказані докази не можуть бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження факту набуття позивачем Квартири в особисту приватну власність.

Ураховуючи наведене, визначення точного розміру сум, які позивач сплатив на утримання Квартири, не є необхідним для правильного вирішення даної справи та розуміння рішення її учасниками.

Оцінюючи доводи позивача відносно того, що визначення точного розміру грошових коштів, сплачених ним на утримання Квартири, необхідно для використання даного рішення як додаткового доказу в іншій справі, зокрема про стягнення з відповідача частки витрат на утримання Квартири, суд керується таким.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 зазначено, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині першій статті 2 ГПК України (частині першій статті 2 ЦПК України).

Таким чином, встановлення точного розміру грошових коштів, сплачених позивачем на утримання Квартири, з метою створити преюдиційну обставину для розгляду іншої справи, суперечить завданням цивільного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права під час розгляду іншої справи про стягнення з відповідача витрат на утримання Квартири, доводити у іншій справи загальний розмір витрат, які він поніс на утримання Квартири, в тому числі шляхом надання доказів, які були надані у даній справі на флешнакопичувачі.

Оцінюючи доводи позивача відносно того, що відповідач у іншій справі про стягнення з неї частки витрат на утримання Квартири може посилатись на Рішення як на доказ понесення позивачем витрат на утримання Квартири в розмірі 15671,03 грн., а не в більшому розмірі, зокрема в сумі 153324, 46 грн., суд керується таким.

Судом у Рішенні зазначено наступне: «Оцінюючи надані позивачем численні докази, згідно яких позивачем укладались договори про надання житлово-комунальних послуг, послуг з охорони за адресою Квартири, на ім`я позивача оформлювались зведені відомості щодо нарахувань та оплати житлово-комунальних послуг, позивачем сплачені житлово-комунальні послуги та послуги з охорони Квартири в загальному розмірі 15671,03 грн., отримувалась субсидія на ЖКП за адресою Квартири (том 1, а.с. 28-89; том 2, а.с. 183-199), суд керується таким».

Таким чином, визначаючи розмір витрат позивача на утримання Квартири в сумі 15671,03 грн., суд у рішенні послався на конкретні аркуші справи, на яких містяться конкретні, індивідуально визначені докази сплати відповідних послуг. Таким чином, розмір витрат позивача на утримання Квартири в сумі 15671,03 грн. судом визначений виключно в межах дослідження вказаних вище доказів.

Позивач під час розгляду іншої справи не позбавлений права надати суду інші докази, зокрема які містяться на флешнакопичувачі, та доводити у межах розгляду цієї іншої справи ту обставину, що загальний розмір його витрат на утримання Квартири складає 153324, 46 грн грн. або іншу визначену ним суму.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Таким чином, незалежно від того, чим самим є надані позивачем на флешнакопичувачі квитанції у електронному вигляді - електронною копією письмових доказів або електронною копією електронних доказів, вказані копії повинні подаватись з накладенням на них електронного цифрового підпису.

На файли, які містяться на флешнакопичувачі, електронний цифровий підпис не накладений.

Ураховуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про виправлення арифметичної описки в частині визначення загального розміру його витрат на утримання Квартири.

Керуючись ст. 258-261, 269, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 року, ухваленому в цивільній справі № 643/13062/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Д.А. Крівцов