ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7288/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.01.2008 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/1838/82/67056, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок та надав платіжну карту. Відповідно до умов кредитного договору, розмір ліміту кредитування - 17 000 грн., тривалість дії ліміту кредитування з 21.01.2008 по 21.01.2010.

19.08.2013 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №010/1838/82/67056 від 21.01.2008, відповідно до умов якої розмір поточного ліміту на дату початку кредитування складає 25 800 грн., максимальний ліміт кредиту за договором складає 200 000 грн. Строк кредиту становить 48 місяці, що починається з 19.08.2013 та закінчується 19.08.2017. При цьому, з урахуванням прологанції згідно з п.п. 9.3 договору, кінцевий термін повного погашення кредиту до 19.08.2025. Процентна ставка за користування кредитом - 30 % річних.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.

20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» право грошової вимоги довідповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №114/2-57-Fвід 20.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором в розмірі 60 213 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 58 417 грн. 15 коп.; заборгованість за відсотками - 1 796 грн. 31 коп.

Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 60 213 грн. 46 коп., та судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2024 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2008 відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву-Анкету на отримання карткового кредиту «Кредитна картка» (а.с.8).

21.01.2008 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/1838/82/67056 (а.с.5-7).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкриває на ім`я відповідача картковий рахунок в гривні, випускає та надає позичальнику платіжну карту (згідно заяви), а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України.

Згідно п.1.5., п.1.6. Кредитного договору, розмір кредитної лінії (ліміту кредитування) становить 17 000 грн., строк дії ліміту кредитування з 21.01.2008 по 21.01.2010 включно.

19.08.2013 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №010/1838/82/67056 від 21.01.2008 (а.с.12-14).

Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони погодили, серед іншого, що розмір поточного ліміту на дату початку кредитування складає 25 800 грн., в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору (п.1.1 Додаткової угоди). Максимальний розмір кредиту за Договором складає 200 000 грн. В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. Поточний ліміт діє в межах календарного місяця в якому він встановлений (п.10.1 Додаткової угоди). Строк користуванням кредитом - 48 місяців, що починається з 19.08.2013 та закінчується 19.08.2017 (п.1.2. Додаткової угоди). Процентна ставка за користування кредитом фіксована - 30 % річних (п.1.3 Додаткової угоди). Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом - 30 % річних (п.1.4 Додаткової угоди).

Відповідно до п.9.3 Додаткової угоди, без укладання додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Строк користування може бути подовжений, в тому числі без перевипуску ПК в разі настання обставин згідно п.3.14 або 10.5, з метою виконання обов`язку Клієнта щодо погашення Кредиту без права його отримання, про що Банк повідомляє Клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний в п.10.3 Договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, що підтверджується копією виписки по рахунку відповідача (а.с.22-26).

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12,відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників до договору факторингу №№1-12, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги доОСОБА_2 за договором про надання фінансових послуг №710 від 02.03.2020 р. (а.с.14-19)

20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F.Відповідно до умов вказаного договору та витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/1838/82/67056 від 21.01.2008 (а.с.34-38,42).

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов вищевказаних Договору факторингу, Договору відступлення прав вимоги та відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за договором про надання фінансових послуг відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора.

Первісний кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за кредитним договором №010/1838/82/67056 від 21.01.2008 належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Позивачем, станом на 20.04.2023 р. заборгованість Відповідача за кредитом складає 60 213 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 58 417 грн. 15 коп.; заборгованість за відсотками - 1 796 грн. 31 коп. (а.с.27-33).

Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначеного договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення коштів та сплати процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 р., укладений між ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Титаренком В.В. (а.с.49-51), копію додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 (а.с.52), копію замовлення №486 до Договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 (а.с.53), копію акту виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення №486 до Договору про надання правничої допомоги на суму 1 400 грн. (а.с.54), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»адвокатом Титаренком В.В. (а.с.56), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю щодо Титаренка В.В. (а.с.57), копію платіжної інструкції №867 від 08.04.2024 про сплату послуг з правничої допомоги на суму 1 400 грн. (а.с.55).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач довів належними доказами обсяг наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41) заборгованість у розмірі 60 213 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 58 417 грн. 15 коп.; заборгованість за відсотками - 1 796 грн. 31 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41) судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА