КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/1474/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8147/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Попільнянської селищної ради, Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Свєтушкіної Д.А.,-

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити ОСОБА_1 час (графік) для його участі у вихованні дітей наступним чином: кожні вихідні (з 17 години п`ятниці по 20 годину неділі), а також протягом половини кожного канікулярного періоду року.

Позивач зазначав, що в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вживає усіх передбачених законом заходів, спрямованих на примирення зі своєю дружиною та збереження сім`ї.

Рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 194 було затверджено висновок служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради про визначення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей.

В порушення вказаного рішення, відповідач систематично перешкоджала позивачу у спілкуванні з його дітьми.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2024 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначенодля ОСОБА_1 , спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення порядку побачень та спілкування з дітьми відповідно до графіку:

- кожні перші та треті вихідні місяця (з 09.00 год. суботи по 20.00 год. неділі), з поверненням дітей на ночівлю до місця їх проживання з матір`ю в суботу о 20.00 год. та можливістю забрати у неділю о 09.00 год., - у перші 6 місяців після набрання рішенням законної сили, надалі - з можливістю залишати дітей на ночівлю за місцем проживання батька. Спілкування батька з дітьми у вказаний час за його бажанням можливе без присутності матері дітей, з можливістю спільного відвідування закладів громадського харчування, розважальних закладів для дітей та спільного відпочинку поза місцем проживання батька, враховуючи при цьому стан здоров`я дітей та їх психічний стан, режим харчування, відпочинку, погодні умови чи інші істотні обставини, які могли б завадити побаченню та спілкуванню батька з дітьми;

- систематичне спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового та електронного зв`язку, з урахування режиму дня та зайнятості дітей;

- дні народження, канікули та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками дітей, шляхом письмової домовленості.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду змінити: шляхом виключення з його мотивувальної та резолютивної частини формулювання: «з поверненням дітей на ночівлю до місця їх проживання з матір`ю в суботу о 20:00 годині з можливістю забрати у неділю о 09:00 год. - у перші шість місяців після набрання рішенням законної сили»; шляхом заміни формування з: «кожні перші та треті вихідні місяця…» на «кожні перші, другі та треті вихідні місяця».

Від начальника відділу Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі третьої особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_2 заперечила щодо доводів апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що встановлений судом графік побачень відповідатиме інтересам малолітніх дітей, з урахуванням обставин справи.

Враховуючи що малолітні діти на теперішній час не навчаються у школі та в них відсутній канікулярний період та позивачем в прохальній частині позову не було визначено, які саме свята він бажає проводити з дітьми, суд зазначив, що дні народження, канікули та святкові дні спілкування дітей з батьком має відбуватись за попередньою домовленістю між батьками дітей, шляхом письмової домовленості.

Суд першої інстанції зробив висновок, що інтересам дітей буде відповідати спілкування дітей з батьком без залишення їх на ночівлю у ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що позивач та відповідача мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вишгородського районного суду від 10 квітня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Малолітні дітипроживають разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради № 194 від 25 листопада 2022 року «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей» встановлено наступний спосіб спілкування ОСОБА_1 з малолітніми синами:

- кожної першої, другої і третьої суботи місяця з 09.00 год. з ночівлею за місцем фактичного проживання батька без супроводу матері, попередньо повідомивши точне місце проживання;

- кожної першої, другої і третьої неділі місяця до 17.00 год. за місцем фактичного проживання батька, без супроводу матері, попередньо повідомивши точне місце проживання;

- зустріч з дітьми в дитячих розважальних закладах, кінотеатрах, театрах, гуртках, спортивних секціях, за попередньою домовленістю між батьками засобами електронного зв`язку; - дні народження, канікули та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками дітей, шляхом письмової домовленості;

- вживати всіх необхідних заходів для безпеки та охорони здоров`я дітей.

Рекомендовано батьку, ОСОБА_1 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дітям увагу і турботу, виховувати їх.

Рекомендовано матері, ОСОБА_2 поважати батьківські права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , яка перешкоджає у побаченні з малолітніми дітьми.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 перешкоджає позивачеві спілкуватись з малолітніми синами, позбавляючи їх уваги та піклування зі сторони батька.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батька дитини позивача у справі у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі його як батька у вихованні дитини.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 (провадження 61-13706св20).

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року в справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) зробила висновок, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 686/3568/22 (провадження № 61-14607св23), від 08 травня 2024 року в справі № 638/1269/23 (провадження № 61-15097св23), від 17 січня 2024 року в справі № 711/2287/21 (провадження № 61-8054св23) та інші).

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між колишнім (фактичним) подружжям та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради № 194 від 25листопада 2022 року «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей» встановлено наступний спосіб спілкування ОСОБА_1 з малолітніми синами:

- кожної першої, другої і третьої суботи місяця з 09.00 год. з ночівлею за місцем фактичного проживання батька без супроводу матері, попередньо повідомивши точне місце проживання;

- кожної першої, другої і третьої неділі місяця до 17.00 год. за місцем фактичного проживання батька, без супроводу матері, попередньо повідомивши точне місце проживання;

- зустріч з дітьми в дитячих розважальних закладах, кінотеатрах, театрах, гуртках, спортивних секціях, за попередньою домовленістю між батьками засобами електронного зв`язку; - дні народження, канікули та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками дітей, шляхом письмової домовленості;

- вживати всіх необхідних заходів для безпеки та охорони здоров`я дітей.

Відповідно до протоколу судовогозасідання від 15 січня 2024 року, представник Служби у справах дітей та сім`ї Попільнянської селищної ради просила позовні вимоги задовольнити частково. Запропонувала графік побачень батька з дітьми в кожні перші та треті вихідні місяця. Враховуючи що діти тривалий час не спілкувались з батьком, заперечила щодо ночівлі дітей у батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що запропонований судом порядок участі в спілкуванні із малолітніми дітьми в сукупності з іншими доказами у справі є достатнім, таким, що відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному захисту інтересів дітей, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати розвитку малолітніх дітей, враховуючи вік, стан здоров`я, звички тощо, і не порушуватиме переважне право батьків дітей в їх вихованні.

Відповідно до практики Верховного Суду визначення порядку участі батька у вихованні дитини в усі вихідні дні є неприйнятним, оскільки порушуються права дитини на спілкування з матір`ю у вільний від занять дитини час (постанови Верховного Суду від 18 травня 2023 року в справі № 205/5845/21 (провадження № 61-11885св22), від 12 листопада 2020 року в справі № 379/1055/18 (провадження № 61-23143св19), від 27 червня 2019 року в справі № 643/16210/17 (провадження № 61-8399св19)).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запропонований позивачем варіант способу участі у вихованні дітей кожні вихідні позбавляє матір права на проведення дозвілля із дітьми у вихідні від садочку дні.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 просив виключити з мотивувальної та резолютивної частини рішення суду формулювання: «з поверненням дітей на ночівлю до місця їх проживання з матір`ю в суботу о 20:00 годині з можливістю забрати у неділю о 09:00 год. - у перші шість місяців після набрання рішенням законної сили».

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягли того віку, коли вони можуть перебувати в нічний період часу без матері, тривалий час проживали із ОСОБА_2 , їх усталений спосіб життя та розпорядок дня, колегія суддів відмовляє у задоволенні вказаної вимоги.

Відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність повернення дітей на ночівлю до місця їх проживання з матір`ю не спростований позивачем, є обґрунтованим та відповідає інтересам малолітніх дітей.

Встановлюючи порядок побачень батька з малолітніми дітьми суд першої інстанції не погодився з рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради № 194 від 25 листопада 2022 року.

З метою забезпечення реалізації прав позивача на участь у вихованні, розвитку та спілкування з малолітніми дітьми, врахувавши стан здоров`я дітей та їх психоемоційний стан, взявши до уваги необхідність збереження родинних відносин та емоційного зв`язку між батьком і синами, а також керуючись якнайкращими інтересами дітей суд першої інстанції визначив той порядок участі батька у їх вихованні, який достатнім чином відповідає реальним обставинам справи, які склались на момент вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено принцип рівності права батька та матерів малолітніх дітей на батьківство, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлений рішенням суду графік побачень має відповідати насамперед інтересам малолітніх дітей, з урахуванням їх усталеного розпорядку дня та способу життя.

Колегія суддів зауважує, що в спорах щодо дітей останні є суб`єктом, а не об`єктом правовідносин, і у будь-якому випадку найвищою метою є захист найкращих інтересів дітей, навіть якщо такі не співпадають з інтересами одного чи обох батьків.

З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, ставлення до батька ОСОБА_1 не позбавлений у майбутньому звернутись до суду із позовною заявою про зміну встановленого судом способу участі у вихованні малолітніх дітей, що буде відповідати насамперед якнайкращим інтересам синів.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 січня 2024 ухваленоз додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко