УХВАЛА

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 754/4722/24

провадження № 61-12790ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» про визнання протиправними та незаконними дій, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Водоканал-Сервіс», ТОВ «Фаєплон» про визнання протиправними та незаконними дій, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року справу передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року залишено без змін.

18 вересня 2024 року до Верховного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду передбачено пунктом 9 частини першої статті 353 ЦПК України.

Отже, зміст пункту 9 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо передачі справ на розгляд іншого суду, після їх перегляду апеляційним судом, у касаційному порядку не передбачено.

Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та постанова Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» про визнання протиправними та незаконними дій, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко