Справа №949/1749/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

24 вересня 2024 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Опікунська рада при виконавчому комітеті Дубровицької міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опікита призначення опікуна ,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Крім того, просить призначити її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись з поданою заявою, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Разом з тим, як визначено у ч. 5 ст. 293 ЦПК України, розгляд справ про визнання фізичної особи недієздатною є обов`язковою участь адвоката особи, стосовно якої розглядається питання щодо визнання її недієздатною, проте матеріали справи не містять доказів залучення адвоката для представництва інтересів.

Тому, з метою забезпечення дотримання процесуальних прав та забезпечення процесуальних гарантій відносно фізичної особи у справі про визнання особи недієздатною, відповідно до положень ч. 5 ст. 293 ЦПК України, слід надати можливість залучити для представлення інтересів ОСОБА_2 адвоката на договірній основі. У протилежному випадку, судом буде залучено адвоката через орган безоплатної вторинної правової допомоги.

Разом з тим, слід відмітити, що ст. 56 ЦК України чітко визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Окрім того, 26 травня 1999 року наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, де вказується, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад (пункти 1.3, 1.4).

Вказаними Правилами передбачено, що для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають дорадчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості.

У даному випадку опікунська рада Дубровицької міської ради є консультативно-дорадчим органом, головним завданням якого є надання допомоги виконавчому комітету у здійсненні ним функцій опіки та піклування.

Отже, заявником у заяві заінтересованою особою має бути зазначено саме орган опіки та піклування - виконавчий комітет Дубровицької міської ради, зважаючи на те, що такого роду заяви розглядаються саме за участі представника органу опіки та піклування, як того вимагає ст. 299 ЦПК України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Згідно п. 2.4 Р. 2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Наказ Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88, рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування.

Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Р. 3 Правил опіки та піклування).

Зі змісту заяви про визнання особи недієздатною та встановлення опіки слідує, що заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити її опікуном над нею. Проте зміст заяви не містить даних, що органом опіки та піклування таке подання виносилось, хоча вимога з даного питання пред`явлена, не додано до заяви відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном над недієздатною фізичною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Так, до заяви про визнання особи недієздатною, заявником додано заяву, адресовану опікунській раді при виконавчому комітеті Дубровицької міської ради про надання висновку про доцільність призначення її опікуном.

Проте, доказів стосовно того, що вказана заява розглянута, суду не надано.

Отже, враховуючи вищевикладене, необхідно надати суду відповідь на вказану заяву або подання (висновок) органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном над недієздатною фізичною особою.

Відтак заявнику необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Тому, зважаючи на вищевикладене та наявні недоліки, в силу ст. 185 ЦПК України, рахую, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строк десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Опікунська рада при виконавчому комітеті Дубровицької міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опікита призначення опікуна та надати заявнику для усунення вищевказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.