Справа № 559/2566/24
Провадження № 2/559/765/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Рижко С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй, ОСОБА_1 , усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Заповіт не змінений і не скасований.

Як спадкоємець за заповітом, вона вчасно прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом фактичного володіння спадковим майном, відповідно до ст.1268 ЦК України.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року встановлено факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 .

За її заявою приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Меткою І.А. 01.10.2018 було заведено спадкову справу №116/2018 після смерті ОСОБА_2 .

До маси спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105263, реєстраційний №9263 від 01.11.1996, що належав ОСОБА_2 , а також право на земельну частку (пай) розміром 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105264, реєстраційний №9264 від 01.11.1996, переоформленого на ОСОБА_2 з померлого ОСОБА_3 15.08.2000 року відповідно до свідоцтва про спадщину за законом №1326.

Проте, зазначені сертифікати втрачено. Тому, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні частки (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Позивачка ОСОБА_1 просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити, про що зазначила у позовній заяві.

Представник відповідача Смизької селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви просить розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 5).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Заповіт не змінений і не скасований (а.с. 6).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 червня 2018 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Меткою І.А. 01.10.2018 було заведено спадкову справу №116/2018 після смерті ОСОБА_2 . Як свідчать матеріали спадкової справи 116/2018, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 (а.с. 19-30).

Згідно довідок ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 4592/417-24-0.60,2 від 31.05.2024, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105263, реєстраційний №9263 від 01.11.1996, а також право на земельну частку (пай) розміром 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105264, реєстраційний №9264 від 01.11.1996, переоформленого на ОСОБА_2 з померлого ОСОБА_3 15.08.2000 року відповідно до свідоцтва про спадщину за законом №1326 (а.с. 9, 10).

Як зазначено у повідомленні приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Меткої І.А. №196/02-31 від 06.06.2024, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні частки (пай) після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 11).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ст.ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може, тому суд вважає, що за нею необхідно визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку площею 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105263, реєстраційний №9263 від 01.11.1996, а також право на земельну ділянку розміром 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0105264, реєстраційний №9264 від 01.11.1996, що розташовані на території Смизької селищної (колишня Берегівська сільська) ради Дубенського району Рівненської області. Обставини, які б вказували, що спадкодавець при житті неправомірно набув або володів земельними ділянками в суді не встановлено, нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1276, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку площею 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката серії РВ № 0105263 реєстраційний №9263 від 01.11.1996 та на земельну ділянку площею 3, 25 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката серії РВ № 0105264 реєстраційний №9264, що знаходяться на території Смизької селищної (колишньої Берегівської сільської) ради Дубенського району Рівненської області.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_2 )

Відповідач: Смизька селищна рада (адреса: вул. Заводська, буд. 1-Б, смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, )

Суддя: