Справа № 157/430/24
Провадження №2/157/222/24
УХВАЛА

24 вересня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення нікчемності заповіту, визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить встановити нікчемність заповіту спадкодавиці ОСОБА_6 , посвідченого 06 березня 2006 року секретарем Нуйнівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Кусік Г.І. за реєстровим номером 22, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний позов для розгляду по суті був переданий судді Гамулі Б.С.

Ухвалою судді від 12 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні головуючий у справі суддя Гамула Б.С. заявив самовідвід, який мотивує тим, що 02 вересня 2024 року ним було ухвалено рішення про часткове задоволення позову в цивільній справі №157/157/19, провадження №2/157/3/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами. У цьому рішенні суддя висловив та обґрунтував свою думку стосовно права ОСОБА_5 на частину спірного житлового будинку, що належить їй як спадкоємцю за заповітом ОСОБА_6 від 06.03.2006 №22, який поклав в основу ухваленого рішення як належний і допустимий доказ у справі, тобто дав оцінку обставинам, які підлягають з`ясуванню під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення нікчемності заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечили щодо самовідводу судді Гамули Б.С., вважають, що висновки суду щодо доказів, зроблені під час розгляду іншої справи, не впливатимуть на його думку щодо обставин цієї справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що під час розгляду цієї справи та ухвалення рішення в ній суд може проявити упередженість та необ`єктивність щодо обставин, які ним уже були встановлені в іншій справі.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст позовних вимог та доданого до заяви судового рішення, суд вважає заяву про самовідвід підставною.

Відповідно до статті 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У провадженні судді Гамули Б.С. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення нікчемності заповіту, визнання права власності на спадкове майно. У своєму позові ОСОБА_1 просить встановити нікчемність заповіту спадкодавиці ОСОБА_6 , посвідченого 06 березня 2006 року секретарем Нуйнівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_12 за реєстровим номером 22, посилаючись на порушення порядку складення й посвідчення заповіту, та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку.

Водночас, у провадженні судді Гамули Б.С. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, за результатами розгляду якої 02 вересня 2024 року було ухвалено рішення про часткове задоволення позову. В основу рішення, як доказ права позивача на частку у спадщині, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , зокрема в спірному житловому будинку, суд поклав оспорюваний ОСОБА_1 . заповіт ОСОБА_6 . Цей доказ суд прийняв як належний та допустимий, а отже законний.

Таким чином, під час розгляду позову ОСОБА_1 про встановлення нікчемності заповіту, визнання права власності на спадкове майно головуючий у справі суддя Гамула Б.С. піддаватиме перевірці законність документа, законність якого вже була констатована ним у рішення по іншій справі під його головуванням, тобто встановлюватиме обставини та даватиме їм правову оцінку, які ним уже були встановлені та оцінені в іншому судовому процесі.

Наведене може викликати обґрунтовані сумніви в учасників справи щодо об`єктивності та неупередженості судді Гамули Б.С. при розгляді цієї справи та породити думку, що суддя відстоює вже ухвалене ним рішення по іншій справі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене вище, з метою уникнення у сторін, а також у стороннього спостерігача будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді цієї справи, суд вважає, що заявлений головуючим по справі самовідвід підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦПК України в разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Отже, дотримуючись вимог наведеної вище норми закону, цю справу слід передати до канцелярії суду для повторного розподілу.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Самовідвід судді Гамули Бориса Степановича, головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення нікчемності заповіту, визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: Б.С. Гамула