Справа № 523/920/24
Провадження №2/523/2042/24
У Х В А Л А

"16" квітня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в місті Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеси) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким:

- визнати його батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- виключити відомості про « ОСОБА_4 » як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Книзі реєстрації народжень, актовий запис № 1936 від 21.06.2018 року, зроблений Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- внести відомості до актового запису № 1936 від 21.06.2018 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довбишев Д.О. подав до суду клопотання про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питання, чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник позивача адвокат Довбишев Д.О. надав до суду клопотання, яким просив розглянути питання щодо призначення експертизи у їх з позивачем відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, та заяву якою просила провести підготовче засідання у її відсутність, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається із змісту ст.76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом-також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно вимог ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдимий висновок.

Відповідно до вимог ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обгрунтованих судових рішень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

П.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації №3451/05,§ 34,від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У Постанові ВС від 11 січня 2023 року у справі № 504/4181/17 суд звернув увагу, що при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його рідною донькою, але відповідач відмовляється від подачі спільної заяви щодо батьківства до органів РАЦС. Саме ця обставина стала підставою для звернення до суду з позовом, в якому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні відомості до актового запису про народження.

Відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти задоволення позову, посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду, для визнання батьківства.

Враховуючи, що предметом доказування у справі є наявність кровного споріднення між позивачем та малолітньою дитиною, для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання в області генетики, на думку суду по справі слід призначити судову генетичну експертизу.

При цьому, доводи відповідача ОСОБА_2 щодо пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду із вимогами про визнання батьківства, на думку суду не можуть бути підставою для відмови у призначенні по справі судової генетичної експертизи.

До такого висновку суд дійшов із урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08 березня 2023 року по справі №205/5698/21, відповідно до яких позовна вимога про визанння батьківства, згідно зі статтею 128 СК України, виключена законодавцем із сфери дії позовної давності.

Щодо питань, які слід поставити на вирішення експерту, суд зазначає, що з метою повного та ефективного розгляду даної справи слід поставити експерту наступні запитання: - чи являється ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Щодо визначення установи, якій слід доручити проведення даної експертизи, суд приходить до наступного висновку.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Як вбачається з поданого представником позивача клопотання, такий просить проведення експертизи доручити експертам комунальної установи «Одеське обласне бюро судовомедичної експертизи». Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, заперечень з приводу запрпонованої позивачем установи, не надала.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проведення експертизи слід доручити експертам комунальної установи «Одеське обласне бюро судовомедичної експертизи».

Відповідно до п.5 ч.1, ч.4 ст.252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляє ухвалу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний час, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись статтями 103,п.5 ч.1 ст.252,239,293 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довбишева Д.О. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеси) про визнання батьківства, судову молекулярногенетичну експертизу.

На вирішення судової молекулярно генетичної експертизи поставити питання:

- чи являється ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення судової молекулярно генетичної експертизи доручити експертам комунальної установи «Одеське обласне бюро судовомедичної експертизи» (код за , місцезнаходження: 65082, м.Одеса, провулок Валіховський, 4).

Експертів комунальної установи «Одеське обласне бюро судовомедичної експертизи» попередити про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи в розпорядження експертів направити матеріали справи №523/920/24.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 забезпечити явку малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вимогу експерта, до комунальної установи «Одеське обласне бюро судовомедичної експертизи», для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати по оплаті судової молекулярно генетичної експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Повний текст ухвали складено 16.04.2024р.

Суддя: К.О. Далеко