Справа № 274/2693/24 Провадження № 2/0274/896/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.09.24 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто", представником якого є Руденко К.В. ,
доОСОБА_2
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (далі - Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором № 2-1 від 18.06.2023 р. станом на 21.03.2024 р. у розмірі 31 250,00 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором.

ОСОБА_2 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.

Судом з`ясовано, що між Товариством та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір № 2-1 від 18.06.2023 р. з додатками (а. с. 12 - 16).

Укладення договору № 2-1 від 18.06.2023 р. відбулось, зокрема, на підставі норм Закону України "Про електронну комерцію".

За умовами договору № 2-1 від 18.06.2023 р. Товариство надає Позичальникові грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 1277,50%), строк користування кредитом -150 днів, періодичність платежів зі плати процентів - кожні 10 днів. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_3, що належить Позичальникові.

Товариство на виконання умов договору № 2-1 від 18.06.2023 р. перерахувало на картку № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_2 , грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується чеком про проведення переказу від 18.06.2023 р., листом від 22.07.2024 р. Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" та випискою від 22.07.2024 р. по рахунку ОСОБА_2 (а. с. 17, 65, 66).

Зобов`язань за договором № 2-1 від 18.06.2023 р. ОСОБА_2 належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 21.04.2024 р. в неї виникла заборгованість у розмірі 31 250,00 грн., яка складається з основного боргу (кредиту) у розмірі 5 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 26 250,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним договором (а. с. 18).

Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, ОСОБА_2 не подала.

Частиною першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Товариства підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 2 422,40 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 8, 9).

Щодо витрат на правничу допомогу, Суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Тобто за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу виключно адвоката.

Між тим, Товариством не подано доказів укладення ним договору про надання правничої допомоги з адвокатом.

Так, пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру" визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Наданий Товариством договір № 02/06/022 від 02.06.2022 р., як свідчить його назва та зміст, є договором про надання юридичних послуг, його укладено Товариством не з адвокатом, а з фізичною особою - підприємцем Руденком К.В. (а. с. 37 - 38).

Ці статуси є різними, так як діяльність фізичної особи-підприємця є підприємницькою, тобто господарською діяльністю, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та, як правило, з метою одержання прибутку, тоді як адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (стаття 3 Господарського кодексу України, стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено розподілу витрат на правничу допомогу, надану фізичною особою - підприємцем.

Зважаючи на наведене, Суд відмовляє у стягненні на користь Товариства з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" заборгованість за кредитним договором № 2-1 від 18.06.2023 р. станом на 21.03.2024 р. у розмірі 31 250,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 2 422,40 грн.

4. У стягненні з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" грошових коштів у якості відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут