16.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/8381/24
Провадження № 2/205/3407/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.,

розглянувши в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , просив суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і дод досягнення дитиною повнолітття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він та відповідач перебували у шлюбі, який 14 лютого 2015 року було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис №62). Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2015 року між сторонами подружні стосунки були припинені внаслідок розбіжностей характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаємопорозуміння. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року шлюб розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року, з ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2015 року і до повноліття дитини. Спочатку після розірвання шлюбу з відповідачкою, неповнолітня дитина проживала разом з матерю ОСОБА_2 . Проте згодом, ОСОБА_2 уклала шлюб, від якого народилась дитина. У зв`язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_3 проживав зі своєю бабусею, він звернувся до суду про визначення місця проживання дитини. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року по справі №205/1925/23, визначено місце проживання дитини разом зі ОСОБА_1 , звільнено від сплати аліментів на утримання сина.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, відповідно якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, офіційно працевлаштована, знаходиться у відпустці за доглядом за дитино..

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2015 року і до повноліття дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які присуджено рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2016 року по справі №205/5847/15-ц на користь ОСОБА_4 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 12.08.2015 року і до повноліття дитини, з дати набрання судовим рішенням по справі №205/1925/23 законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", за подачу позову про стягнення аліментів, а тому 50% судового збору необхідно стягнути з відповідача, який визнав позов, в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-183, 191 СК України, ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24.06.2024 року (дня подачі позову) і продовжувати стягнення до повноліття дитини.

Рішенн про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва