Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1608/24

Номер провадження: 2-н/511/121/24

"18" квітня 2024 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, у розмірі 11995,13грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з вказаною заявою, в якій просили суд стягнути з боржника ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за спожитий природний газ за період з грудня 2020 року по лютий 2024 року у розмірі 11995,13грн.,, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

18.04.2024 року на запит суду в порядку ч.5 ст.165ЦПК України надійшли відомості з Єдиного державного демографічного реєстру № 548424 про зареєстроване місце проживання боржника.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від N 14 від 23.12.2011 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У відповідності до ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 7 частини 1статті 168 ЦПК України передбачено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

З заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» вбачається, що відповідно до розрахунку боргу Боржником не було оплачено природний газ, поставлений йому Заявником за період з грудня 2020 року по лютий 2024 року (включно) на загальну суму 11995,13 грн.

З заявою про видачу судового наказу представник заявника звернувся до суду 17.04.2024 року, тобто більш ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Крім того, суд зазначає, що з урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія» «Нафтогаз Україна» заявлено вимогу, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тому на підставі п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя вважає необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160,161,165,166 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія» «Нафтогаз Україна» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 у розмірі 11995,13грн.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ССуддя: С. І. Гринчак