У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року представник позивача адвокат Конюшко Д.Б. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на користь позивача ОСОБА_1 : з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - 24 353,75 грн несплаченої частини страхового відшкодування; з відповідача ОСОБА_2 - 26 400,18 грн різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування та 15 380,36 грн величини втрати товарної вартості, а також вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 13 492,40 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 30.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позову.

На виконання ухвали суду 07.04.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків з долученням квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 10.04.2023 продовжено розгляд справи.

20.06.2023 від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення відзиву з додатками учасникам справи, копіями адвокатських запитів до ПрАТ «Українська Пожежно-страхова Компанія», ТОВ «КИЙ АВТО ГРУП», ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 з доказами їх направлення, копією відповіді ТОВ «Кий Авто Груп» № 153 від 13.03.2023, доказами на підтвердження повноважень адвоката з доказами оплати наданої правничої допомоги у сумі 29500,00 грн та зверненням до судового експерта від 14.06.2023.

У вказаному відзиві представник ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 та стягнути на його користь витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертизи.

Крім того, 11.07.2023 від представника ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення з висновком експерта № 027/23 з додатками, доказами оплати експертизи, звітом 495.22Е SOS-06, доказами присутніх осіб на огляді спірного транспортного засобу 19.05.2023, актом виконаних робіт від 03.02.2022 та 18.07.2022, доказами оплати позивачем ремонтних робіт спірного транспортного засобу на суму 26 281,64 грн, відповіддю ПрАТ Ск ПЗУ Україна від 12.06.2023 та доказами направлення вказаних документів сторонам.

Ухвалою суду від 10.04.2023, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2024, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. про призначення експертизи та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ МВС України.

01.07.2024 на адресу суду надійшло письмове повідомлення НДЕКЦ МВС України про залишення ухвали суду без виконання, оскільки позивачем, на якого було покладено обов`язок по оплаті експертизи, не проведена її попередня оплата.

Разом із повідомленням експертною установою повернуто до суду матеріали цивільної справи.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 03.07.2024 провадження у справі за поновлено та призначено справу до розгляду.

28.08.2024 до суду надійшов письмовий виступ представника ОСОБА_2 по суті спору, в яких вона просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування, стягнення величини втрати товарної вартості та моральної шкоди та стягнення судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи залишити без задоволення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 29500,00 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 6500,00 грн, які ОСОБА_2 вимушений був зазнати у зв`язку із заявленим позивачем позовом.

Разом із цим, 11.08.2024 до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

15.09.2024 від представника ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо стягнення судових витрат.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про залишення без розгляду позовної заяви підлягає задоволенню.

Так, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, позов ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід залишити без розгляду.

Крім того, враховуючи подання відзиву представником ОСОБА_2 у встановлені судом строку, в яких відповідачем заявлено вимоги про відшкодування витрат, понесених останнім на правничу допомогу та відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в рамках даної справи, а також заяву представника ОСОБА_2 від 15.09.2024 щодо відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу та витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи у, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із частиною шостою ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

З викладеного вбачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен підтвердити наявність витрат, які він поніс у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому залишеним без розгляду, а також, довести необґрунтованість дій позивача, пов`язаних із розглядом справи.

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що стало підставою залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Вирішуючи спір у подібних правовідносинах, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.03.2023 у справі №712/15541/18, зазначив, що позивач, звернувшись до суду з позовом, створив відповідачу умови, які викликали необхідність укладення ним договору про надання правничої допомоги, витрачання власного часу та коштів, подання відзиву, пояснень, заперечень, клопотань про призначення судової експертизи; подальше залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача після розгляду справи судом протягом тривалого строку розгляду справи свідчить, що позивач вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, чим порушив охоронюваний законодавством баланс між сторонами спору, який має на меті забезпечення збереження майнових прав та інтересів сторони, яка потерпає від фінансових збитків, при цьому забезпечуючи право на стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача у передбачуваних законом випадках та у разі настання певних умов.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку позивача, яка проявилася у відсутності інтересу до ініційованого судового розгляду, вчинення відповідачем дій з метою захисту своїх прав, зокрема у зв`язку з проведенням у справі експертизи та її оплати, а також необхідності залучення особи, яка надає правничу допомогу.

Як встановлено судом, в ході розгляду даної справи позивачем заявлено позовні вимоги на підставі звіту Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 №259/07-22 від 12.07.2022 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , який сторона позивача надала в якості доказу спричиненої шкоди (т.1, а.с. 14).

Встановлено також, що внаслідок вказаних дій відповідач ОСОБА_2 вимушений був звертатися до адвоката, яким в рамках даної справи зібрано докази на підтвердження того, що вказаний оцінювач не оглядав вказаний транспортний засіб, що є порушенням п.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 (т.1, а.с. 101,102).

З метою спростування вказаного звіту, складеного ФОП ОСОБА_4 , та заявлених позовних вимог представник ОСОБА_2 вимушена була звертатися за рахунок позивача до судового експерта, докази чого також наявні в матеріалах справи (т.1, а.с. 107, 124).

Позивач не погодився з вказаними висновками судового експерта ОСОБА_5 та звернувся до суду з клопотанням про проведення судової експертизи.

Однак після задоволення судом вказаного клопотання та направлення справи до експертної установи позивач не сплатив її вартість без наведення підстав ухилення від її оплати, внаслідок чого представником ОСОБА_2 підготовлено та направлено до суду виступ по суті спору у письмовому вигляді.

Таким чином, після зібраних представником ОСОБА_2 доказів відмови позивача від оплати витрат на проведення судової експертизи, яка була призначена за клопотанням представника позивача, направлення представником ОСОБА_2 виступу по суті спору, позивач звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду, по спливу близько 18 місяців перебування справи у провадженні суду.

Судом також враховується, що представником ОСОБА_2 надано до суду докази оплати останнім витрат на правничу допомогу у сумі 29500,0 грн (а.с. 103-106 т.1) та витрат на проведення експертизи саме у цивільній справі Подільського районного суду міста Києва № 758/12227/22 у сумі 6500,00 грн (а.с. 153-154 т. 1), тоді як представником позивача не надано ані заперечень щодо заявлених до відшкодування сум, ані клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи у даній цивільній справі.

Крім того, представником позивача не надано суду відповідь на відзив та не забезпечено участі в жодному судовому засіданні в ході судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що вказані необґрунтовані дії позивача призвели до вимушеного понесення відповідачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизиу даній цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 133, 142, 247, 257-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29 500,00 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 6500,00 грн (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк