Провадження № 2/235/1118/24
Справа № 235/3570/24

У Х В А Л А

08 липня 2024 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Москаленко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) вказано, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС. Разом з тим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів, позивач був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи на 06.06.2024 р., 08.07.2024 р. через електронний кабінет ( а.с. 19,25), проте в судові засідання не з`явився двічі у вищезазначені дати, причини своєї неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомленням ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішення спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13 ( провадження № 61-36375св18).

Аналогічне викладено також в постанові ВСУ від 22.09.2021 року в справі № 465/205/17.

Враховуючи той факт, що позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився в судове засідання ( 06.06.2024 р., 08.07.2024 р.), з моменту відкриття провадження по справі не скористався правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому суд зауважує, що таким висновком суду не порушуються права позивача на судовий захист, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно ( ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного Товариства « ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: