ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1298/24 Справа № 705/4270/23 Категорія: 301030400Головуючий по 1 інстанції Годік Л.С. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - адвокат Євич Сергій Петрович;

відповідач - ОСОБА_2 ;

представник відповідача - адвокат Мельниченко Сергій Вікторович;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 - адвокат Мельниченко Сергій Вікторович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мельниченко Сергія Вікторовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

в с т а н о в и в:

15 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування в останньої належного йому транспортного засобу марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору vin номер НОМЕР_1 д.н.з. на даний час НОМЕР_2 ; скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25 серпня 2022 року.

В обґрунтовування позовних вимог вказав, що він 16 травня 2019 року в м. Київ відповідно до договору купівлі-продажу № 8043/2019/1467166 придбав у ОСОБА_3 , який діяв від імені власника ОСОБА_4 , автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 vin номер НОМЕР_1 .

11 лютого 2022 року він разом із дружиною ОСОБА_5 виїхали за межі України в Німеччину, де проживає їхня донька ОСОБА_6 . Свій автомобіль залишив на парковці за в`їздом № 103 на території аеропорту «Київ» (Жуляни). В Україну планували повернутись 28 лютого 2022 року. Однак, 24 лютого 2022 року відбулась військова агресія росії проти України, що унеможливило їхнє повернення до України у запланований час.

06 серпня 2022 року ОСОБА_1 з дружиною повернулись на територію України. У зв`язку із хворобою не мали змоги поїхати до Києва та забрати свій автомобіль. 24 серпня 2022 року позивач попросив племінника ОСОБА_7 забрати автомобіль, однак він виявив те, що автомобіль відсутній на паркувальному майданчику території аеропорту «Київ» (Жуляни) на якому його було залишено.

Після зазначених подій, у місті Жашків Черкаської області, позивач оформив довіреність на ОСОБА_7 на представництво його - ОСОБА_1 інтересів у правоохоронних органах. 08 вересня 2022 року ОСОБА_7 подав від його імені до Солом`янського РУП ГУНП в Київській області заяву про незаконне заволодіння транспортним засобом.

В жовтні 2022 року при спілкуванні з працівниками Солом`янського РУП ГУНП в Київській області стало відомо, що 24 серпня 2022 року невідома йому особа провела реєстраційні дії відносно його транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , а саме перереєстрацію транспортного засобу при втраті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Авто було перереєстровано на підставі довіреності виданої від імені позивача та посвідченої приватним нотаріусом Шелудько В.П., однак довіреності на право розпорядження його транспортним засобом ОСОБА_1 нікому не видавав та не підписував, що дає усі підстави вважати, що підпис на довіреності виданій від його імені є підробним.

За фактом підробки документів 20 січня 2023 року ОСОБА_1 написав заяву про кримінальне правопорушення до ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000024 за фактом підробки документів (ч.1 ст. 358 КК України) позивачу стало відомо про те, що на даний час належний йому транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 було продано на підставі вищевказаної довіреності та зареєстрований на ОСОБА_2 , автомобіль має новий державний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25 серпня 2022 року.

З урахуванням вищевикладеного позивач звернувся до суду з позовом про витребування належного йому майна із чужого незаконного володіння та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25 серпня 2022 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_2 із чужого незаконного володіння належний ОСОБА_1 транспортний засобів марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору vin номер НОМЕР_5 д.н.з. на даний час НОМЕР_2 .

Скасовано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25 серпня 2022 року.

Додатковим рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 610 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач довів факт, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами, а саме Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, наявністю комплекту ключів запалювання до автомобіля та що вказаний транспортний засіб вибув з його володіння не законно. В свою чергу, відповідач без відповідної правової підстави заволоділа вказаним автомобілем та нею в судовому засіданні не доведено факту відсутності у неї вказаного автомобіля, оскільки не надала жодного доказу про те, що зверталася до правоохоронних органів щодо шахрайських дій вчинених відносно неї при реєстрації автомобіля.

Не погоджуючись із рішенням суду від 31 травня 2024 року ОСОБА_2 оскаржила його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі просила скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2024 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем при зверненні до суду не надано копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору vin номер НОМЕР_5 д.н.з., НОМЕР_4 . Крім того, відсутня копія договору купівлі-продажу № 8043/2019/1467166 від 16 січня 2019 року згідно якого ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 вказаний автомобіль.

Висновки суду не містять обставин, які вказують на незаконність вибуття рухомого майна з володіння позивача та докази, які підтверджують цю обставину. Також, позивачем не надано жодного доказу, що автомобіль знаходиться у відповідача ОСОБА_8 .

Суд, не врахував, що відповідач вказувала на ту обставину, що автомобіль було тимчасово зареєстровано на неї, однак у її володінні чи користуванні не перебував, а перебуває у її знайомого ОСОБА_9 , який мав би зняти його з обліку як тільки знайде покупця.

Так як автомобіль не перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_8 , тому позов про витребування з незаконного володіння майна заявлений до неї, не може бути задоволений. Суд вищевикладеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 - адвоката Євича С.П. вказано, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни немає.

Зазначено, що факт придбання та володіння ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відомостями наданими ТСЦ № 7142 РСЦ ГСЦ МВС України від 01 лютого 2023 року, тому твердження апелянта про те, що позивачем не доведено, що він був власником автомобіля є безпідставними. Крім того, посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що вона є неналежним відповідачем у справі, оскільки є лише формальним власником автомобіля на даний час нічим не підтверджено, тому позовні вимоги заявлено саме до належного відповідача, на якого зареєстровано автомобіль на даний час, та яка повинна повернути його належному власнику ОСОБА_1 .

Інших підстав для скасування рішення суду апеляційна скарга не містить.

Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 8043/2019/1467166 від 16.05.2019 придбав транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 vin номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 видане ОСОБА_1 16 травня 2019 року, що підтверджується відомостями Територіального сервісного центру № 7142 РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області від 01 лютого 2023 року № 31/23/42-46 (а.с.22-24).

Згідно відомостей із закордонного паспорту ОСОБА_1 11 лютого 2022 року він вилетів із аеропорту Київ (Жуляни) до аеропорту Гамбург (Німеччина) та повернувся до України 06 серпня 2022 року через ПП Могилів-Подільський (а.с.13-19).

Довіреністю від 01 вересня 2022 року, посвідченою приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., № 1161, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_7 на представництво його інтересів у різних інстанціях (а.с.21) та, як стверджує позивач, 08 вересня 2022 року ОСОБА_7 було подано від імені ОСОБА_1 до Солом`янського РУП ГУНП в Київській області заяву про незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки, по приїзду в Україну позивача із-за кордону, належний йому автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT» д.н.з. НОМЕР_4 був відсутній на паркувальному майданчику біля аеропорту Київ (Жуляни), де він його залишив при вильоті з України 11 лютого 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Витягу з ЄРДР від 20 січня 2023 року Сектору дізнання відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області та, зокрема, зазначено в постанові про призначення судової почеркознавчої експертизи від 31 жовтня 2023 року старшого дізнавача СД ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Лівшуна А.М., до ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою звернувся ОСОБА_1 , за фактом незаконного підроблення офіційного документу, а саме довіреності, яка видається та посвідчується нотаріусом, виготовленої від імені ОСОБА_1 , яка надає право на вчинення від його імені права розпорядження автомобілем, марки «Мітсубісі-Паджеро Спорт», з н.з. НОМЕР_4 , з метою використання вказаної довіреності підроблювачем, при чому, потерпілий про вчинення відповідних нотаріальних дій до нотаріуса не звертався, відповідно, останньому в результаті вказаних дій спричинено матеріальну шкоду.

20 січня 2023 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Згідно відомостей із Територіального сервісного центру МВС №7142 м. Умань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області, 24 серпня 2022 року даним сервісним центром здійснено перереєстрацію зазначеного вище транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 , номером кузова (vin-код) НОМЕР_1 , у зв`язку із втратою свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 від 16 травня 2019 року. На підставі довіреності серії НСВ 396438 виданої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської обл. Шелудько В.П., на ім`я ОСОБА_9 , видане нове свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_7 від 24 серпня 2022 року. Крім того, згідно відомостей територіального сервісного центру МВС №7142 м. Умань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області встановлено, що ОСОБА_9 на підставі довіреності серії НСВ 396438 виданої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. з Уманською філією ТОВ «ЛОГІСТИК-ТРАНС СЕРВІС» укладено договір комісії № 6171/22/005131 від 24 серпня 2022 року, щодо продажу від імені КОМІТЕНТА - ОСОБА_1 транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 . 25 серпня 2022 року ТОВ «ЛОГІСТИК-ТРАНС СЕРВІС» відповідно до договору комісії №6171/22/005131 від 24 серпня 2022 року укладено договір купівлі-продажу, щодо передання у власність ОСОБА_2 транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 , при чому, номерний знак автомобіля змінено на: НОМЕР_2 (а.с.20, 90-91).

Згідно Висновку експерта № СЕ-19/124-23/13014-ПЧ від 15 листопада 2023 року Черкаського НДЕКЦ МВС України «підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний напис «Сазонов» в графі «ПІДПИС» довіреності серії НСВ 396438 від 23 серпня 2023 року виданої від імені ОСОБА_1 , щодо уповноваження ОСОБА_9 , виконані не ОСОБА_1 а іншою особою» (а.с.92-97).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд повинен був встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 703/1191/20 (провадження № 61-19324 св 21), віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

З урахуванням специфіки речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

У постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 752/4033/16-ц, провадження № 61-13656 св 20, вказано, що «аналіз статті 387 ЦК України свідчить, що віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника. Належним відповідачем у віндикаційному позові є володіючий невласник».

Предметом доказування у цій справі є факти, які підтверджують правомірність вимог про витребування власником майна з чужого незаконного володіння, зокрема доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджено правовстановлюючими документами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року в справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) зроблено правовий висновок, відповідно до якого відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позивачем доведено факт, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами, а саме Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , наявністю комплекту ключів запалювання до автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», чорного кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 (визнано речовими доказами в межах кримінального провадження №0000024 від 20.01.2023 року, про що зазначено в постанові Старшого дізнавача СД ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Лівшуна А.М. від 31 жовтня 2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 90-91)) та що вказаний транспортний засіб вибув з його володіння незаконно, в свою чергу відповідач без відповідної правової підстави заволоділа вказаним автомобілем, та нею в судовому засіданні не доведено факту відсутності у неї спірного автомобіля.

Відповідачем на підтвердження своїх доводів про відсутність у неї автомобіля після його реєстрації не надано жодного доказу, зокрема що вона зверталася до правоохоронних органів щодо шахрайських дій вчинених відносно неї при реєстрації автомобіля.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем при зверненні до суду не надано доказів, що він є власником автомобіля, а саме не надано копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT» чорного кольору vin номер НОМЕР_5 д.н.з., НОМЕР_4 . Такі обґрунтування апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення повністю спростовуються вищевикладеними обставинами. Інших вмотивованих доказів щодо незаконності рішення суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів дійшла висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно врахував всі обставини справи надав їм відповідну оцінку та дійшов до правильного висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка Сергія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2024 року.

Судді