Єдиний унікальний номер 725/8384/24
Номер провадження 2/725/1626/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Калинич Н. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 02 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1626.

У даному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачем.

Вказував, що їхнє сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові, поваги та довіри, без чого сімейне життя неможливе.Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, а тому збереження їхньої сім`ї є неможливим.Вони вже тривалий час не підтримують шлюбні відносини, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Шлюб існує лише формально та суперечить інтересам позивача.

Крім того, зазначив, що малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після припинення сумісного проживання з відповідачкою, з початку 2024 року проживає разом з позивачем на його самостійному вихованні та утриманні. Він постійно піклується про нього, повністю фінансово утримує: купує одяг, іграшки, книги, забезпечує харчуванням. Протягом всього часу син демонструє свою прив`язаність до нього.

Оскільки в матері немає можливості належним чином виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та те, що мама дитини не працює, а тому не може забезпечити належний медичний догляд та умови для розвитку природних здібностей дитини, Відповідач не заперечує, щоб після розірвання шлюбу, малолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився проживати разом з позивачем та перебував на повному його утриманні та самостійному вихованні.

Таким чином, проживання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним відповідає його якнайкращим інтересам. Він здатний повною мірою забезпечити турботу про сина (задоволення його моральних, фізичних та матеріальних потреб; виховання, догляд, годування, лікування, навчання тощо), тобто здійснення комплексу немайнових та майнових обов`язків батьків щодо дітей.

Окрім того, встановлення факту самостійного виховання сина надасть йому можливість звернутися до органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги на дітей, що в свою чергу дозволить краще забезпечити сина всім необхідним.

На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Сина залишити проживати із ним та встановити факт самосійного виховання та утримання ним сина.

У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 02 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1626 (а.с.11).

У даному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13).

Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким буде проживати дитина - відсутній.

Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір від 30.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання сина, а саме ОСОБА_4 , перебуватиме на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 (а.с.14).

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги позову в частині встановлення факту самостійного виховання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження обставин самостійного виховання ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_4 , судом досліджуються наступні документи:

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 30.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання сина, а саме ОСОБА_4 , перебуватиме на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до наданих довідок ОСОБА_1 , наданих письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що він займається вихованням та утримує самостійно свого сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що малолітній син ОСОБА_4 проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я, дитина проживає окремо від матері.

За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який зареєстровано 02 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1626 - розірвати.

Залишити на самостійному вихованні та утриманні батьком малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька