Справа № 712/9945/23
Провадження № 2-др/712/20/24
11 квітня 2024 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Марцішевської О.М.
секретаря судового засідання Туз Н.В.
представника позивачки адвоката Попової І.П.
відповідачки ОСОБА_1
представника відповідачки адвоката Дрогоман О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси заяву представника позивачки адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкування з онукою та визначення способу участі баби у виховані та спілкуванні з онукою, -
В обґрунтування клопотання вказує, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : першу та третю суботу та неділю місяця з 14 год до 20 год з необов`язковою присутністю матері за бажанням дитини, 28 березня (день народження ОСОБА_2 ) дві години за домовленістю з матір`ю та необов`язковою її присутністю, вільне спілкування засобами телефонного зв`язку у позашкільний час до 18 год з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
В судовому засіданні 27 березня 2024 року представник позивача до закінчення судових дебатів зробила відповідну заяву про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
07 вересня 2023 року між адвокатом Поповою Інною Павлівною та Клієнтом ОСОБА_2 укладено договір № 158 про надання правничої допомоги.
Договір про надання правової допомоги з фіксованим розміром гонорару та квитанція про сплату гонорару за вказаним договором є достатніми доказами понесених позивачем витрат на правову допомогу.
08 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 скеровано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання обґрунтовує тим, що 27 березня 2024 року Соснівським районним судом м. Черкаси проголошено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Згодом адвокатом Попової І.П. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката які було надано ОСОБА_2
Слід зазначити, що також подано докладний опис робіт які виконанні адвокатом, але з повним переліком погодитися не можна, так як ряд клопотань були створенні штучно і відповідно їх розгляд мав тільки технічний характер, так як суд задовільнив клопотання і з підстав не залежних від суду та ОСОБА_1 переносів розгляд даної справи на іншу дату.
Отже ОСОБА_1 користуючись своїм правом у відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Просить зменшити розмір витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 3500 грн.
Представник позивача адвокат Попова І.П. в судовому засіданні підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила суд її задовольнити.
Представник відповідача адвокат Дрогоман О.О. та відповідач в судовому засіданні просили суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».
У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
Рішенням суду від 27 березня 2024 року у справі № 712/9945/23 не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу сплачених позивачем, судового збору, а тому з даного питання необхідно постановити додаткове рішення, що передбачено ст. 246, 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

В судовому засіданні до закінчення з`ясування обставин справи та дослідження доказів представником позивача адвокатом Поповою І.П. заявлено про компенсацію судових витрат позивача на правничу допомогу та подання доказів розміру витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що зафіксовано технічним записом судового засідання.

27 березня 2024 року судом ухвалено рішення суду у справі № 712/9945/23, отже строк для подання доказів за заявою відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України тривав з 27.03.2024 року по 02.04.2024 року.

Адвокатом заява відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України подана до суду 01.04.2024 року в межах встановленого законом строку для подання доказів.

Предметом судового розгляду були позовні вимоги про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4 . За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За таких обставин на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України відповідачу слід компенсувати витрати позивачу з оплати правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог.

У позовній заяві від 14 вересня 2023 року представником позивача зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Представником позивача у заяві про постановлення додаткового рішення стверджується про понесення 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Загальна сума судових витрат позивача не перевищує попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат згідно відзиву на позовну заяву. На виконання вимог ст.137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правничої допомоги № 158 від 07 вересня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 27 березня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) по цивільній справі № 712/9945/23.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова КАС ВС від 01.02.2023 по справі № 160/19098/21)

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у суді, взявши до уваги обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, тривалість розгляду справи, аргументи відповідача щодо надмірної вартості послуг з надання позивачу правової допомоги, що по суті є клопотанням про їх зменшенням, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 10000 грн. є обґрунтованим, співмірним та необхідним в контексті обставин цієї справи. Виконання адвокатом договору про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивачки.

Вказані у детальному описі робіт витрати на надання правової інформації: підготовка та подача позовної заяви, підготовка та подача клопотання про заслуховування думки дитини, підготовка та подача клопотаннч про приєднання доказів 02.10.2023, підготовка та подача відповіді на відзив, підготовка та подача клопотання про приєднання доказів 06.11.2023, підготовка та подача клопотання про доручення проведення психологічного дослідження 09.02.2024, підготовка та подача клопотання про приєднання доказів 06.03.2024, представництво інтересів в Соснівському районному суді м. Черкаси в судових засіданнях 06 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 16 січня 2024 року, 12 лютого 2024 року 22 лютого 2024 року, 07 березня 2024 року, 27 березня 2024 року, у сумі 10000 грн. суд вважає сумірними зі складністю справи та обсягом юридичної та технічної роботи, відповідними критерію реальності витрат, розумності їх розміру.

За таких обставин на підставі п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України наявні підстави для компенсації відповідачем позивачу витрат з оплати правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, тобто у сумі 5000 грн.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2024 року у справі № 712/9945/23.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення буде виготовлено 18 квітня 2024 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.