ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фастівський відділ державної реєстрації цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести необхідні зміни до актового запису про народження останнього.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з грудня 2007 року у будинку заявника за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 , а запис про батька було зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Протягом усього подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так і не зареєстрували шлюб. При цьому, заявник народжувала сина у м. Києві, дитина була бажаною, подружжя на літній період проживали у будинку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . У листопаді 2017 року між заявником та ОСОБА_2 виник конфлікт, оскільки останній почав вживати алкогольні напої. З цього часу подружжя проживало окремо, але продовжували спілкуватись у телефонному режимі. ОСОБА_2 проживав у квартирі своєї матері у м. Києві. При цьому, ОСОБА_2 продовжував піклуватись про сина, але так і не встиг подати заяву про визнання себе батьком. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що заявник дізналась від матері останнього ОСОБА_4 , з якою заявник підтримувала зв`язок. На її думку, батьківство ОСОБА_2 стосовно сина підтверджується фактом їх схожості, показами свідків, фото, довідкою про фактичне проживання однією сім`єю та тією обставиною, що батько дитини вказаний як ОСОБА_5 . Встановлення даного факту у судовому порядку заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини із записом про батька.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання, витребувано витяги з актового запису про народження та актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2024 року витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ..

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2024 року ухвалено викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

18.09.2024 року на запит суду надійшла копія актового запису про народження доньки померлого ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні заявник вимоги даної заяви підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника та заявлених у справі свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 помер.

На підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 заявник надала копію медичної книжки ОСОБА_3 , де його батьком вказано ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 , а також фотографії, які містяться у матеріалах справи.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт спільного проживання заявниці та померлого ОСОБА_2 та факт народження дитини ОСОБА_1 .. Свідок ОСОБА_8 повідомила суд про те, що були місяці, коли заявник та померлий ОСОБА_2 разом не проживали.

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У той же час, заявник у судовому засіданні не змогла пояснити, чому ОСОБА_2 , якщо вважав себе батьком дитини, з часу її народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом більш як два роки до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 не подав у органи реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства відносно ОСОБА_3 ..

Як передбачено ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, як вказано у п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

При цьому, як передбачено п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В судовому засіданні заявник зазначала, що проведення судово-медичної експертизи у даній справі є не можливим, оскільки живі родичі у померлого ОСОБА_2 відсутні.

У той же час, як встановлено судом та не спростовувалось ОСОБА_1 , підтверджувалось свідком, у померлого ОСОБА_2 є донька від першого шлюбу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується записом акта про народження № 430 від 20.12.1999 р.

Проте, звертаючись до суду з вказаною заявою, та в ході розгляду вказаної справи, заявник ОСОБА_1 не залучила та не клопотала про залучення доньки померлого ОСОБА_2 ОСОБА_12 , до участі у розгляді вказаної справи в якості заінтересованої особи, яка є спадкоємицею майна батька.

Більш того, заявник не ініціювала питання щодо проведення аналізу ДНК між сестрою та братом, завдяки якому можливо визначити, чи є їм обом рідним батько ОСОБА_2 .. Така експертиза проводиться у випадку неможливості проведення прямої ДНК експертизи на визначення батьківства, виявляє ймовірність того, чи мають діти спільних батьків чи ні, та є незамінною, коли відсутня можливість отримати генетичний матеріал у батьків, і завдяки проведенню якою можна підтвердити батьківство непрямим способом.

Верховний Суд України, зазначив в листі від 01.01.2012 року, Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. При цьому слід враховувати дату народження дитини: якщо помер батько дитини, яка народжена після ІНФОРМАЦІЯ_10 , факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів (зокрема, висновку судово-медичної експертизи).

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін,які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Дана правова позиція, стосовно доказів в такій категорії справи, висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 року по справі № 6-24384ск15.

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що за життя ОСОБА_2 визнав себе батьком ОСОБА_3 ..

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, з врахуванням вимог законодавства, слід відмовити у задоволенні вимог даної заяви.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фастівський відділ державної реєстрації цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, про встановлення факту батьківства, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Фастівський відділ державної реєстрації цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 2;

Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, , адреса: Київська обл., м. Фастів, площа Соборна, 1.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2024 року