Провадження № 2/734/706/24 Справа № 734/2328/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 вересня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Ієвлевій О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и в:

АТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 98 956, 01 грн. та судового збору в розмірі 2 028, 00 грн., мотивуючи свою заяву тим, що 22.03.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №, який за своєю правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток.

Розділ 2 Договору про споживчий кредит №, передбачає, що попередньо ознайомившись із і погодившись із всіма умовами Угоди, Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою та Тарифів банку, які розміщені на інтернет-сайті АТ ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник погодився на відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки.

Відповідно до умов Договору АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операції, здійснених з використанням картки, її реквізитів або без використання кредитної картки. На вказаний картковий рахунок банком було встановлено кредитний ліміт, за користування яким банк нараховує проценти у розмірі 5 % в місяць.

На виконання умов договору, банк свої зобов`язання виконав повністю. Згідно зі звітом-розрахунком відповідачем використано кредит в загальному розмірі 54 000,00 грн. Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку із чим на дату складання позову, заборгованість відповідача по картковому рахунку за договором про надання споживчого кредиту становить 98 956, 01 грн., з яких: 54 000, 00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 44 956, 01 грн. - заборгованість по відсотках.

Ухвалою Козелецького районного суду від 10.06.2024 дану було відкрито провадження за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на першій сторінці договору відсутні підписи сторін. Також відповідачем не надано жодних доказів того, що зазначені на вказаній сторінці договору умови дійсно узгоджувалися сторонами. В якості цілі кредиту зазначено придбання товару на суму 10 202 грн. Інші договори в позові не вказуються. Натомість, згідно наданого розрахунку, з картки списано більшу суму. Жодне нарахування відсотків договором не встановлювалося, проте позивач списував надходження на рахунок в їх погашення, та подав позов про стягнення 98 956, 01 грн., при тому, що сам же вважає максимальною сумою кредиту 10 522 грн. В паспорті споживача написано, що строк кредитування 24 місяці після 22.03.2019. При цьому, згідно наданого розрахунку позивач продовжував нараховувати заборгованість за межами цього строку. Крім цього, представник позивача у відзиві просить застосувати строк позовної давності у три роки та відмовити у позові.

Відповіді на відзив позивачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2019 між AT «ОТП БАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № , який за своєю правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток.

Згідно Розділу 2 кредитного договору №, попередньо ознайомившись із і погодившись із всіма умовами Угоди, Правил кредитування, Правил користування кредитною карткою та Тарифів банку, які розміщені на інтернет-сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник погодився на відкриття карткового рахунку та випуск кредитної картки.

Відповідно до умов Договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операції, здійснених з використанням картки, її реквізитів або без використання кредитної картки.

Так, п. 1.1. Кредитного договору встановлено, що Кредит видається Позичальнику у розмірі 10 202,00 грн. на придбання товару у продавця. Загальний розмір кредиту 10 552 грн. Дата остаточного повернення кредиту 22 березня 2021 р., строк на який надається Кредит визначено Графіком платежів.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись: Фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.

Пунктом 1.3. Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних платежів.

На виконання умов вищевказаного договору AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з Звітом-рахунком Відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 54 000,00 грн.

Також матеріали справи містять докази придбання товару відповідачем за кошти банку, а саме: товарний чек № 62289 від 22.03.2019.

Матеріалами справи підтверджено отримання ОСОБА_2 платіжної картки АТ «ОТП Банк», а саме: розпискою, на якій відповідач своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської картки, ознайомлення з правилами користування карткою і діючими тарифами АТ «ОТП Банк».

Судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем, укладено змішаний кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит на придбання товару у продавця, а також кредит шляхом отримання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом.

Позивачем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу кредитні кошти.

Використання кредитних коштів ОСОБА_2 підтверджується розрахунком заборгованості та відомостями про операції за картковим рахунком.

Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань виникла заборгованість в розмірі, яка становить 98 956, 01 грн., з яких: 54 000, 00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 44 956, 01 грн. - заборгованість по відсотках.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2024 року на адресу відповідача АТ «ОТП БАНК» було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості, яку було проігноровано.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Частиною першої статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи заяву представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд вважає такі вимоги безпідставними виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної довності укладається у письмовій формі.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наданого звіту-розрахунку заборгованості за кредитним договором, останню плату за кредитом відповідачем було здійснено 29.08.2022, позивач звернувся з позовом 04.06.2024, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Крім цього суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 впроваджено дію карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

01.07.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 завершено дію карантину.

В той же час, 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, доводи представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду не відповідають положенням діючого законодавства.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволені повність, з урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3 028, 00 гривень.

Керуючись ст. ст.11, 14-16, 610-612, 623, 625, 627, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 131, 136, 141, 258-259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», , заборгованість по картковому рахунку за кредитним договором № від 22.03.2019 року у розмірі 98 956, 01 грн., з яких: 54 000, 00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 44 956, 01 грн. - заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», судовий збір в сумі 3 028, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя