єдиний унікальний номер справи 531/1175/24
номер провадження 2/531/460/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на їх користь заборгованість по кредитному договору б/н від 17.06.2017 у розмірі 70542,41 грн., станом на 11.04.2024, що складається з заборгованості за кредитом 53328,10 грн., заборгованості за відсотками 17214,31 грн.

У позові посилаються на те, що 17.06.2017 року відповідач приєдалася до Умов та правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору б/н та отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви, відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в результаті чого, виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 11.04.2024 становить 70542,41 грн., що складається з заборгованості за кредитом 53328,10 грн., заборгованості за відсотками 17214,31 грн. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові мається клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Від її представника надійшло письмове пояснення у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи зазначене. Справу просив розглядати без його участі та без участі відповідачки.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 17 червня 2017 року сторонами було підписано Анкету-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с.11). Цього ж дня відповідачка ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та підписала його простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком (а.с.12).

Укладений між сторонами договір також складається з Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» (а.с.30-36), Витягу з тарифів користування карткою «Універсальна» (а.с.36-37).

Як зазначає позивач, свої зобов`язання за кредитним договором виконано у повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунками (а.с.4-10). Так, розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 11.04.2024 становить 70542,41 грн., що складається з заборгованості за кредитом 53328,10 грн., заборгованості за відсотками 17214,31 грн.

Наданими документами підтверджується, що АТ «АКЦЕНТ-БАНК», зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

Згідно наданої позивачем виписки по картці клієнта ОСОБА_1 , вбачається користування відповідачем кредитними коштами (а.с.13-26)

Позивачем також надано довідку про видані відповідачу кредитні картки (а.с.27) та довідку за встановленими лімітами (а.с.28).

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визна чені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.ч.1,2 статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»)

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить, у тому числі, стягнути тіло кредиту та заборгованість за процентами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Тарифів банку та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на сайті (https://a-bank.com.ua/terms), як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови і правила надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Крім того, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію,необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України" Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина другастатті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

17 червня 2017 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту.

Зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (розділ 7).

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування.

Анкета-заява, яка підписана відповідачкою, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлена з відсотками, які їй можуть бути нараховані.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшов висновку про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 53328,10 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, та, у зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 75,60% , з урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 2289,17 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» (м.Дніпро, вул.Батумська, 11, рахунок № НОМЕР_2 , ЭДРПОУ 14360080, МФО 307770) заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2017 станом на 11.04.2024 у розмірі 53328,10 грн. (п`ятдесят три тисячі триста двадцять вісім гривень десять копійок), що складається із заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» (м.Дніпро, вул.Батумська, 11, рахунок № НОМЕР_2 , ЭДРПОУ 14360080, МФО 307770) суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 2289,17 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень сімнадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. С. Попов