КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/3516/23 Головуючий у І інстанції - Котвицький В.Л.
апеляційне провадження №22-ц/824/1983/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний Хутір» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСББ «Червоний Хутір» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму основного боргу по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління багатоквартирним будинком) у розмірі 9 859,89 грн за період з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2023 року.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСББ «Червоний Хутір» належним чином виконало перед відповідачами, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , своє зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, проте відповідачі неналежним чином здійснюють їх оплату, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

На підставі викладеного позовні вимоги просило задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСББ «Червоний Хутір» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2023 року у сумі 8 041,51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСББ «Червоний Хутір» витрати зі сплати витрат на правову допомогу у сумі 3 038 грн у рівних долях по 1 012,67 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСББ «Червоний Хутір» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 329,71 грн у рівних долях по 776,57 грн з кожного.

Не погоджуючись з указаним рішенням відповідачізвернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати.

Вказують, що позивач не надав жодних доказів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а саме довідок про заборгованість, виписок з банку про оплату чи неоплату послуг та періодів оплати таких послуг та інше.

Зазначають, що позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2023 року та за цей період ними сплачено 7 585,16 грн.

Зауважують, що ОСББ «Червоний Хутір» не надано відповідних доказів того, що сума 7 585,16 грн, яка сплачена відповідачами з 28 грудня 2020 року по 31 січня 2023 року, сплачена саме за період з 01 жовтня 2019 року, не надано позивачем також і виписок з банку, де було б відображено, що оплата послуг проводилась за попередній період, а не за конкретний поточний період, не надано доказів на підтвердження зарахування позивачем цих сум за період з 01 жовтня 2019 року.

Посилаються на те, що судом першої інстанції не досліджувалися акти про наявність перешкод у доступі до житлового приміщення та користування лифтом, складені мешканцями будинку 05 січня 2022 року, 01 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року, 01 квітня 2022 року, 01 травня 2022 року, 01 червня 2022 року, 01 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 01 вересня 2022 року, 01 жовтня 2022 року, 01 листопада 2022 року, 01 грудня 2022 року, 01 січня 2023 року, 17 лютого 2023 року, в яких зазначено, що доступ у середину будинку та користування ліфтами для сім`ї Гаврилових (три чоловіка) заблоковано через окремі системи пропуску за допомогою спеціальних пристроїв у вигляді електронних ключів.

Звертає увагу суду на лист голови ревізійної комісії ОСББ «Червоний Хутір» ОСОБА_4 , яким відповідачів було повідомлено, що за ними числиться борг по сплаті внесків на утримання будинку і тому рішенням ОСББ «Червоний Хутір» останнім було заборонено користуватися ліфтами у будинку, однак самого рішення ОСББ «Червоний Хутір» про заборону користування ліфтами надано не було.

Також відповідачі не погоджуються із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, у зв`язку з чим зазначають, що суд першої інстанції, досліджуючи докази надання правової допомоги, не звернув увагу на протокол загальних зборів №9 від 21 травня 2019 року, наданий позивачем, яким затверджено обов`язкову плату на утримання будинку, що становить 8 грн, 98 коп. за 1 кв.м, яка включає в себе 0,37 коп. на юридичні послуги, що на рік становить 30 000 грн.

Уважають, що кошти на надання юридичної допомоги уже закладені в тариф на обов`язкову плату на утримання будинку і вже сплачені мешканцями будинку, у тому числі і відповідачами.

09 січня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, уважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2023 року за відповідачами утворився борг у сумі 16 600,35 грн. Також установлено, що в указаний період відповідачами частково погашалась заборгованість на загальну суму 8 558,84 грн, а тому залишок боргу відповідачів перед позивачем становить 8 041,51 грн (16 600,35 грн - 8 558,84 грн = 8 041,51 грн.).

При цьому зауважено, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів володіння та користування відповідачами підсобними приміщеннями у будинку АДРЕСА_2 . Акт обстеження квартир для нарахування оплати за додатково зайняті підсобні та допоміжні приміщення, не підписаний сторонами у справі, не може вважатися належним підтвердженням існування правовідносин між ними щодо користування відповідачами підсобними приміщеннями у будинку АДРЕСА_2 . Також, вказані обставини заперечуються і відповідачами у відзиві та у письмових запереченнях на відзив. Тому, у цій частині позовні вимоги про стягнення заборгованості за користування цими приміщеннями не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

У частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги задоволені у розмірі 86,80% (8 558,84 х 100 : 9 859,89), а тому витрати позивача на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на відповідачів у пропорційному розмірі 3 038,00 грн (3 500,00 : 100 х 86,80%).

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у будинку АДРЕСА_2 09 вересня 2016 року зареєстроване ОСББ «Червоний Хутір», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до нової редакції Статуту ОСББ «Червоний Хутір», затвердженого загальними зборами протокол №3 від 26 червня 2017 року, пункт 1 розділ 1 - ОСББ «Червоний Хутір» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 ; пункт 3 Розділ 2 - завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; пункт 4 Розділ 2 має право - встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим Статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови відшкодувати заподіянні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим Статутом внески і платежі, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; пункт 2 розділ 3 - вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання; пункт 3 розділ 3 - до виключної компетенції загальних зборів належить, крім всього іншого - визнати порядок сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; пункт 16 розділ 3 - Правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника; пункт 2 Розділ 5 - співвласник зобов`язаний, крім всього іншого: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №152877838 від 16 січня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового приміщення, (двокімнатної квартири) АДРЕСА_3 . Власність відповідачів є спільною частковою у співвідношенні: 1/3 - ОСОБА_1 , 1/3 - ОСОБА_2 та 1/3 - ОСОБА_3 , як зазначає позивач та не оспорюють відповідачі. Із вказаного витягу також вбачається, що свідоцтво про право власності було видано Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, управління житлово-комунального господарства, сектор (орган) приватизації державного житлового фонду (наказ №55535 від 25 грудня 2014 року).

Відповідно до копії протоколу №4 ОСББ «Червоний Хутір» від 17 серпня 2017 року мешканцями житлового будинку АДРЕСА_2 більшістю голосів «За» вирішено в тому числі: взяти житловий будинок АДРЕСА_2 в управління ОСББ «Червоний Хутір»; затвердити плату за прибудинкову територію з розрахунку 5 грн 60 коп. за 1 кв.м займаної житлової площі. Формувати витрати кошторису кожного місяця, згідно потреб на ремонтні роботи в будинку.

Рішенням Загальних зборів ОСББ «Червоний Хутрі» від 22 серпня 2018 року збільшено розмір внеску за утримання будинку до 7,00 грн за 1 кв.м займаної площі, що підтверджується копією протоколу № 8 ОСББ «Червоний Хутір» від 22 серпня 2018 року.

Відповідно до копії протоколу № 9 ОСББ «Червоний Хутір» від 21 травня 2019 року прийнято рішення щодо збільшення розміру внеску на утримання прибудинкової території до 7,48 грн за 1 кв.м займаної площі, враховуючи додаткову займану площу (кладової) та 1,50 грн відрахування до ремонтного фонду (всього 8,98), починаючи з 01 червня 2019 року.

Строк оплати відповідно до протоколів №4 від 17 серпня 2017 року та №8 від 22 серпня 2018 року встановлено до 30 числа наступного місяця.

Звертаючись до суду з позовом ОСББ «Червоний Хутір» посилалося на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачами свого обов`язку щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової територій у період з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2023 року за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем, складає 9 859,89 грн.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Діяльність об`єднань регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (стаття 3 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до частини четвертої статті 4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом.

За змістом статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 16 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За змістом пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту першого частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Такі ж вимоги передбачені в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 14 лютого 2018 року у справі №462/6393/15-ц).

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що згідно розрахунку позивача за період з 01 листопада 2019 року по 31 січня 2023 року за відповідачами утворився борг у сумі 16 600,35 грн.

В указаний період відповідачами частково погашалась заборгованість на загальну суму 8 558,84 грн, а тому залишок боргу відповідачів перед позивачем становить 8 041,51 грн (16 600,35 грн - 8 558,84 грн = 80 41,51 грн).

Таким чином, ураховуючи вищезазначені суми, які були сплачені відповідачами на користь ОСББ «Червоний хутір» та сплата яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що залишок боргу відповідачів перед позивачем становить 8 041,51 грн.

Також місцевий суд правильно зазначив, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів володіння та користування відповідачами підсобними приміщеннями у будинку АДРЕСА_2 . Акт обстеження квартир для нарахування оплати за додатково зайняті підсобні та допоміжні приміщення, не підписаний сторонами у справі, не може вважатися належним підтвердженням існування правовідносин між ними щодо користування відповідачами підсобними приміщеннями у будинку АДРЕСА_2 . Вказані обставини заперечуються і відповідачами у відзиві та у письмових запереченнях на відзив.

Тому, у цій частині позовні вимоги про стягнення заборгованості за користування цими приміщеннями не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Вирішуючи заяву відповідачів про застосування строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості суд першої інстанції, взявши до уваги положення постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та набрання чинності Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», дійшов правильного висновку, що трирічний строк позовної давності у даній справі не пропущений.

Зважаючи на викладене, доводи відповідачів, що позивач не надав жодних доказів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а саме довідок про заборгованість, виписок з банку про оплату чи неоплату послуг та періодів оплати таких послуг та інше, не заслуговують на увагу суду, оскільки у матеріалах справи на підтвердження існування у відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території містяться: детальний розрахунок, статут ОСББ «Червоний хутір», протоколи загальних зборів, кошториси, які у своїй сукупності підтверджують факт виникнення у власників квартири за адресою: АДРЕСА_4 заборгованості та її розмір.

Відповідачами під час розгляду справи як в суді першої, так і апеляційної інстанції не спростовано наявність та розмір заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Посилання відповідачів в апеляційній скарзі на те, що позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2023 року та за цей період ними сплачено 7 585,16 грн також є безпідставними, оскільки сума сплачених у рахунок погашення заборгованості коштів при ухваленні рішення була врахована судом першої інстанції.

При цьому, аргументи скаржників, що ОСББ «Червоний Хутір» не надано відповідних доказів того, що сума 7 585,16 грн, яка сплачена відповідачами з 28 грудня 2020 року по 31 січня 2023 року, сплачена саме за період з 01 жовтня 2019 року, не надано позивачем також і виписок з банку, де було б відображено, що оплата послуг проводилась за попередній період, а не за конкретний поточний період, не надано доказів на підтвердження зарахування позивачем цих сум за період з 01 жовтня 2019 року є такими, що не впливають на суть прийнятого рішення, оскільки, як убачається з наданих відповідачами квитанцій про оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, останніми не було конкретизовано періоду, за який здійснюється оплата, у зв`язку з чим ОСББ «Червоний Хутір» зараховувало оплату на погашення заборгованості, яка виникла раніше.

Акти про наявність перешкод у доступі до житлового приміщення та користування лифтом, складені мешканцями будинку 05 січня 2022 року, 01 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року, 01 квітня 2022 року, 01 травня 2022 року, 01 червня 2022 року, 01 липня 2022 року, 01 серпня 2022 року, 01 вересня 2022 року, 01 жовтня 2022 року, 01 листопада 2022 року, 01 грудня 2022 року, 01 січня 2023 року, 17 лютого 2023 року, в яких зазначено, що доступ у середину будинку та користування ліфтами для сім`ї Гаврилових (три чоловіка) заблоковано через окремі системи пропуску за допомогою спеціальних пристроїв у вигляді електронних ключів, лист голови ревізійної комісії ОСББ «Червоний Хутір» ОСОБА_4 , на які в апеляційній скарзі посилаються відповідачі, не мають відношення до даної справи та були предметом розгляду в іншій справі №753/7926/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Червоний Хутір» про усунення перешкод у користуванні майном, що належить на праві спільної сумісної власності та стягнення моральної шкоди, за наслідками розгляду якої рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 76, частини другої статті 77, частин п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія вважає, що суд першої інстанції, встановивши наявність заборгованості, а також урахувавши часткову сплату відповідачами заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, дійшов правильного висновку про задоволення позову частково.

Стягнувши з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСББ «Червоний Хутір» витрати на правову допомогу у розмірі 3 038 грн у рівних долях по 1 012,67 грн з кожного, суд першої інстанції, з урахуванням вимог частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, обґрунтовано вважав їх співмірними із заявленими вимогами та, зваживши на те, що позовні вимоги задоволені у розмірі 86,80% (8 558,84 х 100 : 9 859,89), дійшов обґрунтованого висновку, що витрати позивача на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на відповідачів у пропорційному розмірі 3 038 грн (3 500 : 100 х 86,80%).

Доводи скаржників щодо необґрунтованого стягнення судом першої інстанції витрат на правничу допомогу є неспроможними з огляду на те, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді позивач надав копію договору про надання правничої допомоги №15-02 від 15 лютого 2023 року, Додаткову угоду до договору від 03 квітня 2023 року, перелік виконаних робіт, звіт про виконання умов договору від 02 березня 2023 року, які належним чином та у відповідності до вимог закону підтверджують факт та обсяг наданих адвокатом послуг.

Зазначення у протоколі загальних зборів №9 від 21 травня 2019 року, яким затверджено обов`язкову плату на утримання будинку, що становить 8 грн, 98 коп. за 1 кв.м, яка включає в себе 0,37 коп. на юридичні послуги, що на рік становить 30 000 грн, не є відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу у розумінні вимог ЦПК України.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Зважаючи на зазначене, колегія доходить висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСББ «Червоний хутір» просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу за складення відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 10 000 грн.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України).

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі №915/294/21).

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн колегія суддів виходить зі складності справи, ціни позову, обсягу наданих адвокатом послуг, ураховує, що на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція сторін вже була сформована, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано. Вчинені адвокатом відповідача дії зводяться до написання та подання відзиву на апеляційну скаргу. Доказів вчинення будь-яких інших додаткових дій, докладання значних зусиль для заперечення доводів апеляційної скарги позивачем не надано та не обґрунтовано витрачення 10 годин на складення відзиву на апеляційну скаргу.

Отже, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи, що стороною позивача необґрунтовано витрачено 10 годин на складення відзиву на апеляційну скаргу, який переважно є віддзеркаленням відповіді на відзив на позовну заяву, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь ОСББ «Червоний хутір» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, що у рівних частинах складає по 2 000 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний Хутір» () витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у рівних частинах по 2 000 грн з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник