Справа № 353/976/24
Провадження № 2/353/433/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №С-109-0 від 26.12.2018 року у розмірі 15055 грн 84 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С-109-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти. Відповідно до преамбули даної угоди, її підписанням позичальник приєднується до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на Інтернет-сторінці банку за адресою www.ideabank.ua. Також в день підписання угоди позичальник надав банку заяву про акцепт публічної оферти на укладання договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Крім того, позичальник власним підписом підтвердив ознайомлення з тарифами банку та згоду з ним. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 5000 грн 00 коп в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Однак, свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення угоди і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 1600 гривень. Останній платіж здійснено 14.11.2019 року. Внаслідок цього у відповідача сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 12007 грн 84 коп, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 4489 грн 62 коп; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7518 грн 22 коп. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 року уклало з ТОВ «Санфорд капітал» договір факторингу №29/12-23. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останньої станом на 16.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 12007 грн 84 коп. Додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, ОСОБА_1 має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 2238 грн 70 коп; три проценти річних в сумі 809 грн 30 коп. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати, що складаються з: судового збору в сумі 2422 грн 40 коп; оплати послуг поштового зв`язку та витрат на правову допомогу у сумі 5200 грн 00 коп.

Представник позивача, ТОВ «Санфорд Капітал», в судове засідання не з`явився, однак 18.11.2024 року від останнього до суду надійшло клопотання у якій просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 70).

Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, не подала відзиву, на адресу суду 26.11.2024 року повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 73).

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку.

09.10.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 26.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду № С-109-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до преамбули даної угоди, вона укладається згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua (а.с. 39).

Пунктом 5.1 угоди клієнт надав підтвердження про ознайомлення ним з умовами ДКБО та згоду з ними. Крім того, позичальник власним підписом під текстом угоди підтвердив ознайомлення з тарифами банку та згоду з ними. Таким чином, угода, тарифи та договір комплексного банківського обслуговування у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банку і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 633, 634 ЦК України є за своєю суттю публічним договором та договором приєднання.

Згідно з п. 2 угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку.

Пунктом 3 угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн 00 коп; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000 грн 00 коп; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних, розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється згідно з тарифами банку та договором

У пункті 4 угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та ДКБО, здійснюватимуться згідно з умовами ДКБО, а також Тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabаnk.ua. Підписанням угоди клієнт підтвердив, що він ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії.

Сторони погодили, що ця угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за угодою (п. 7).

Таким чином, Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 5000 грн 00 коп в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснювала користування грошовими коштами кредитного ліміту, що підтверджується випискою з рахунку (а.с. 37-38). Відповідач свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією в повному обсязі не виконала, останній платіж здійснила 14.11.2019 року.

Згідно з довідкою-розрахунком, станом на 16.11.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 12007 грн 84 коп, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 4489 грн 62 коп, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 7518 грн 22 коп (а.с. 36, на звороті).

16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладений договір факторингу №16/11-23. Також клієнт і фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-109-0 від 26.12.2018 (а.с. 8-16).

29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами (а.с. 18-24).

Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-109-0 від 26.12.2018 у сумі 12007 грн 84 коп, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 4489 грн 62 коп; заборгованість за відсотками в сумі 7518 грн 22 коп (а.с. 28, на звороті).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже позивачем доведений факт наявності у відповідача заборгованості за договором та набуття права вимоги за угодою, а відтак, відповідачем дійсно порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Крім того, позивачем нараховано на суму заборгованості суму індексу інфляції та трьох процентів річних, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору з 27.11.2019 року до 23.02.2022 року включно, а саме: інфляційні втрати в сумі 2238 грн 70 коп та три проценти річних в сумі 809 грн 30 коп.

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор правомірно нарахував індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми за період, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 27.11.2019 року до 23.02.2022 року (до початку дії в України воєнного стану).

Ураховуючи зазначене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені в повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 768 від 02.10.2024 року сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 55, на звороті).

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 2422 грн 40 коп сплаченого судового збору.

Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 5200 грн 00 коп.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Так, судом встановлено, що позивачем в особі директора Маринича Р.Ф. 01.04.2024 року укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС».

Відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12.08.2024 року, вартість послуг за даним позовом складає 5200 грн 00 коп.

Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.

Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем надано до суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 5200 грн 00 коп, які підлягають стягненню з відповідача.

Розміру витрат на оплату послуг поштового зв`язку позивачем не зазначено та доказів їх понесення за цим позовом на час ухвалення рішення не подано.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, протягом п`яти днів після ухвалення рішення позивач має право звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на оплату поштового зв`язку і зазначенням їх суми та доказами їх понесення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» заборгованість за кредитним договором №С-109-0 від 26.12.2018 року в сумі 15055 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 84 копійки, яка складається із: заборгованості за основним боргом в сумі 4489 грн 62 коп; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7518 грн 22 коп; інфляційних витратв сумі 2238 грн 70 коп; трьох процентів річних в сумі 809 грн 30 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Тлумацьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал», місцезнаходження: вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 68,69, м. Дніпро, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2024 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК