Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/299/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Кашуба А.В.

при секретарі судового засідання Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі однієї третьої частки усіх його доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, додаткові витрати на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 грн щомісячно, починаючи із дня подання позову, а також стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї восьмої частки усіх його доходів щомісячно, з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги позову обґрунтувала тим, що у зареєстрованому шлюбі сторони спору народили дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина має інвалідність. Відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, лікуванні та вихованні. Позивачка стверджує, що батько дитини не виконує обов`язку з утримання дитини. Відповідач працює на заводі « ОСОБА_4 », має значний дохід. Дитина має вроджене захворювання, внаслідок чого їй встановлено інвалідність, вона потребує стороннього догляду, тому мати працювати не може. Домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Хвороба дитини зумовлює додаткові витрати на її утримання. Необхідне лікування, заняття у логопеда, обстеження у м.Мукачево, постійно необхідні засоби гігієни (памперси, пелюшки тощо). Крім того, позивачка скористалася передбаченим ч.2, 4 ст.84 СК України правом на утримання до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач подав відзив, зміст якого розглядається з урахуванням заяви про виправлення описки у відзиві від 23.05.2024.

Заперечив проти задоволення вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини визнав частково у розмірі одна четверта частка від всіх видів заробітку, та аліментів на утримання позивачки у розмірі одна п`ятнадцята частка від всіх видів доходу.

Відзив обґрунтовано тим, що при визначенні частки від доходу відповідач просить суд врахувати, що він має захворювання, яке зумовлює постійні витрати для підтримки здоров`я, у разі стягнення однієї четвертої частки із його заробітної плати, то розмір аліментів на дитину становитиме близько 5000 грн щомісячно, що вище за мінімальний гарантований законом розмір аліментів. Також відповідач просить врахувати, що позивачка отримує щомісячну допомогу у розмірі 860 грн та надбавку за догляд за дитиною з інвалідністю у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що наразі становить 1281,50 грн. Вимоги у частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини відповідач не визнає тому, що до позовної заяви не долучено документів, які б передбачали необхідність періодичного понесення додаткових витрат у зв`язку із захворюванням дитини. Відповідач погоджується на одноразові витрати після фактичного їх понесення з підтвердженням таких витрат документами, - навпіл з позивачкою.

Позивачка подала відповідь на відзив.

В частині доводів відзиву щодо розміру аліментів на утримання дитини, позивачка зазначає, що хоча відповідач і посилається на погіршений стан свого здоров`я, однак він працевлаштований офіційно та має стабільний високий дохід. А дитина у свою чергу самостійного доходу не має, має захворювання та потребує лікування. Щодо розміру аліментів на утримання дружини дружина не має змоги працевлаштуватися, оскільки змушена постійно піклуватися про дитину, дитина потребує постійного стороннього догляду. Щодо додаткових витрат на утримання дитини, що викликані хворобою, позивачка надає суду медичну документацію , яка є доказом необхідності відшкодування додаткових витрат у розмірі 5000 грн. У цих документах розписано строки приймання ліків. Періодичні поїздки з дитиною на лікування до м.Мукачева підтверджується виписками із медичної карти, корінцем медичного висновку, ЛКК №146 від 14.11.2023, Витяг з протоколу ЛКК №023/1840 від 10.11.2023.

Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подала письмову заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Просить врахувати доводи відзиву та задовольнити позов у межах 1/4 частки від доходу на утримання дитини, 1/15 частки від доходу на утримання матері дитини, а у задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, вивчивши доводи відзиву, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі народили сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 10).

Подружжя припинили спільне проживання, проживають окремо, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 . Дана обставина визнана відповідачем у відзиві, підтверджена Рішенням Виконавчого комітету Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 19.06.2023 №122 про встановлення графіка зустрічей ОСОБА_2 , адреса реєстрації проживання АДРЕСА_1 , із його дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою проживання матері дитини. (а.с.15).

ОСОБА_6 є дитиною із інвалідністю, що підтверджено сукупністю документів, виданих спеціалізованими медичними установами: Корінцем медичного висновку №146 від 14.11.2023 (а.с.19), Витягом з протоколу ЛКК №023/1840 від 10.11.2023 (а.с.18)

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_7 працює в ТОВ «Джентерм Україна», суду надано довідку про його офіційні доходи з березня 2023 по лютий 2024 (а.с.39).

Зі слів позивачки, вона не працевлаштована, зайнята доглядом за дитиною-інвалідом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач заявив вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини на підставі ч.2 ст.84 СК України. За змістом ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд розглядає цивільні справи позовного провадження виключно у межах заявлених позовних вимог.

За таких обставин, суд пересвідчився, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини на підставі ч.2 ст.84 СК України до досягнення дитиною трьох років - є підставними.

Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.88 СК України, розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років (у межах вимог позову), суд враховує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, враховує ту обставину, що дитина визнана дитиною з інвалідністю, а тому застосовує положення ч.2 ст.88 СК України, враховує ту обставину, що позивачка зайнята постійним доглядом за дитиною, якій не виповнилося трьох років і яка є дитиною із інвалідністю та не має можливості працювати і отримувати самостійних дохід. А тому суд вирішує, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дружини у одній восьмій частці від доходу є обґрунтованим, позов у цій частині слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вивчив наявні у справі документи та встановив наступне.

ОСОБА_6 є дитиною із інвалідністю, має вроджені фізичні вади та психічні, когнітивні порушення (затримка розвитку), що підтверджено сукупністю документів, виданих спеціалізованими медичними установами: Корінцем медичного висновку №146 від 14.11.2023 (а.с.19), Витягом з протоколу ЛКК №023/1840 від 10.11.2023 (а.с.18) Дата переогляду 14.10.2025.

Сторона позивача надала суду медичні документи, які свідчать про те, що позивачка 11.01.2024 зверталася за медичною консультацією з дитиною до Обласної дитячої лікарні м.Мукачево (а.с.69), а із 24.01.2024 по 29.01.2024 перебувала із дитиною на стаціонарному лікуванні КНП Обласна дитяча лікарня м.Мукачево (а.с.45), за підсумками лікування дитині рекомендовано: медичний препарат Депакін хроно постійно, ряд медичних препаратів тривалістю один місяць, огляд неврологом в динаміці. За змістом Медичної амбулаторної картки дитини (а.с.46-65), дитина з народження під лікарським наглядом, а з 10.11.2023 встановлено захворювання, яке стало підставою для визнання її дитиною із інвалідністю.

20.10.2023 дитина оглянута дитячим психіатром (а.с.12), який рекомендував відвідувати садочок, додаткові індивідуальні заняття з психологом, логопедом, заняття в ІРЦ ( інклюзивно-ресурсному центрі), прийом медичних препаратів тривалістю шість місяців.

У відповідача ОСОБА_2 за результатами медичних обстежень від 07.03.2023 виявлено остеохондроз грудного відділу хребта, ЗЗТБ в/долі лівої легені (а.с.35-38). Лікарського висновку про вплив виявлених захворювань на працездатність відповідача суду не надано. Доказів на підтвердження витрат на лікування, що несе або повинен нести відповідач у зв`язку із його захворюваннями не надано.

Тому, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд взяв до уваги наступні обставини:

- дитина має фізичні та психічні вади, визнана дитиною із інвалідністю, потребує постійного періодичного нагляду лікарів невролога, психіатра, потребує занять із психологом, логопедом, занять у ІРЦ, тривалих прийомів медичних препаратів, що тягне фінансові витрати;

- відповідач є молодим працездатним чоловіком, офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід; інших утриманців не має,

- дитина проживає разом із матір`ю, яка забезпечує організацію її життя, виховання, веде догляд за нею та веде домашнє господарство, а також ту обставину, що позивачка фактично є зайнятою доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку, яка має інвалідність, та у зв`язку із цим позбавлена можливості додатково ще й працювати та мати дохід від своєї праці.

Тому суд вирішує, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини у одній третій частці від доходу є обґрунтованим, позов у цій частині слід задовольнити. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини у такому розмірі суд врахував встановлену необхідність постійних витрат, що викликані хворобою дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних її хворобою, суд вирішив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати.

Суд визнає, що хвороба дитини викликає необхідність витрат на її лікування, реабілітацію, розвиток. Суд визнає, що ці витрати мають постійний характер та врахував такі витрати при визначенні розміру аліментів, що щомісячно стягатимуться із відповідача на утримання дитини.

Тому, вимога позову про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягає.

При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини у такому розмірі суд врахував встановлену необхідність постійних витрат, що викликані хворобою дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини, дружини та додаткових витрат (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2024 році із майновим позовом за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини у визначеному законом розмірі на дату подання позову по 1211,20 грн за кожну із двох вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат судовий збір за звернення до суду із такою вимогою у розмірі 1211,20 грн слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від його доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки від його доходу щомісяця, починаючи з 16.01.2024 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні вимог позову у іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп).

Судовий збір у розмірі 1211,20 грн за звернення до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину - віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба