Справа № 953/2971/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
позивач - Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву.
15 травня 2024 року на адресу суду засобом «Електронний суд» від адвоката Гаращак В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1068821 від 14 травня 2024 року, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що матеріали, долучені до позовної заяви, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання відповідачці освітніх послуг за договором про надання освітніх послуг № 114-7/20 від 27 жовтня 2020 року. На думку представника відповідача, оскільки відповідачка не здійснила попередню оплату коштів за березень-червень 2022 року та за 2022-2023 навчальний рік, тому позивач не мав підстав надавати освітні послуги за вказаним договором. Зауважив на тому, що вимогами абз. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Зразок академічної довідки затверджує центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки. У порушення зазначених вимог позивач після відрахування відповідачки з Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» не надав останній зазначену вище довідку, що в свою чергу ставить під сумнів надання позивачем освітніх послуг відповідачці. Окрім того, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України відповідачка змушена була покинути територію України та виїхати за кордон. Зазначив, що з 24 лютого 2022 року відповідачка не отримувала освітніх послуг, на що вплинула зміна часових поясів. Просив взяти до уваги ту обставину, що відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставою для відрахування здобувача вищої освіти є зокрема: порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. Зі змісту довідки про стан виконання договору № 114-7/20 від 27 жовтня 2020 року вбачається, що прострочення виконання відповідачкою зобов`язання за договором про надання освітніх послуг № 114-7/20 від 27 жовтня 2020 року розпочалося з 01 березня 2022 року, що є самостійною підставою для відрахування з навчального закладу та припинення подальшого надання освітніх послуг, а також отримання сплати коштів за такі послуги.
12 червня 2024 року на адресу суду від представника позивача Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Рязанцевої О. В. надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що предметом доказування у цій справі є встановлення факту порушення виконання зобов`язання за договором про надання освітніх послуг, а не результати навчання. Вказала, що на дату відрахування відповідачки з навчального закладу довідка, яка містить інформацію про результати її навчання, назви дисциплін отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС автоматично була сформована з допомогою програмного забезпечення ЄДЕБО. Акцентувала увагу на тому, що відповідачка періодично відвідувала заняття за допомогою системи «Ментор», що підтверджується відомостями, які містяться в журналі відвідувань. Зауважила на тому, що ОСОБА_1 під час смс-листування з викладачами та заступником декана гуманітарно-правового факультету неодноразово повідомляла, що має бажання навчатися в Національному аерокосмічному університеті ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та планує отримати диплом. Оскільки ОСОБА_1 мала великі фінансові борги перед позивачем та не виконала завдання за дисциплінами, її не було включено до переліку осіб, яким надається державна підтримка у вигляді переведення до навчання за кошти державного бюджету. Після завершення 1-го семестру 2022-2023 навчального року ОСОБА_1 була надана академічна відпустка з 06 лютого 2023 року по 05 лютого 2024 року, у зв`язку з чим було припинено нарахування оплати за договором про надання освітніх послуг. Вказала, що заборгованість у відповідачки утворилася за період з 01 березня 2022 року по 31 січня 2024 року. Позивач належним чином обґрунтував у позовній заяві підстави нарахування оплати послуг за договором про надання освітніх послуг у той час, коли за здобувачем освіти зберігалося місце у академічній групі, його було забезпечено необхідною інформацією для онлайн-доступу задля отримання освітніх послуг. За таких обставин, вимоги позивача є повністю обґрунтованими, відповідають умовам договору та не суперечать нормам чинного законодавства.
01 серпня 2024 року на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Гаращак В. В. надійшла заява про долучення доказів по справі, що підтверджують факт відсутності відповідачки на території України з 2022 року.
Представник позивача Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Рязанцева О. В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Представник відповідача адвокат Гаращак В. В. у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що надані стороною позивача докази не свідчать про надання позивачем освітніх послуг відповідачці. Відомості, які містяться у Витязі з журналу реєстрації активних дій користувачів системи дистанційного навчання Ментор, не підтверджують факт того, що переглянуті відповідачкою курси містили в собі інформацію, яка б відповідала освітнім послугам.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 27 жовтня 2020 року між Національним аерокосмічним університетом ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання освітніх послуг № 114-7/20, за умовами якого Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника ( ОСОБА_1 ) здійснити надання одержувачу освітньої послуги: здобуття вищої освіти на денній формі навчання за спеціальністю право.
Положеннями п. 3.1.1 Договору встановлено, що замовник зобов`язаний своєчасно вносити оплату за освітню послугу у розмірах та в порядку, встановлених цим Договором.
Відповідно до п. 3.4. Договору одержувач має права, передбачені ст. 62 Закону України «Про вищу освіту».
Відповідно до вимог п. 5.4. Договору здійснення освітньої послуги проводиться виключно на умовах попередньої оплати за навчання за визначений період навчання, або за весь термін навчання. Замовник повністю вносить плату за визначений період навчання (навчальний рік, семестр, місяць) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна здійснитися чергова плата за освітню послугу.
Положеннями п. 5.5. Договору встановлено, що строки внесення плати щомісяця.
Згідно з п.6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим Договором.
Вимогами п.7.2.3. Договору передбачено, що цей договір розривається, у тому числі, за порушення замовником зазначених у Договорі строків розрахунків за освітні послуги.
На підставі наказу Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 1390-уч від 08 вересня 2020 року, ОСОБА_1 зарахована з 15 вересня 2020 року студенткою 2 курсу денної форми навчання для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком, що також підтверджується відомостями, зазначеними у Додатку до наказу про зарахування на навчання № 1390-уч від 08 вересня 2020 року.
Відповідно до наказу Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 503-уч від 10 квітня 2023 року «Про надання академічної відпустки» ОСОБА_1 , студентці 4 курсу групи 748ю, освітнього ступеня «бакалавр», гуманітарно-правового факультету, спеціальності 081 «Право», освітня програма «Право», денної форми навчання, яка навчалася за кошти фізичної особи, надано академічну відпустку з 06 лютого 2023 року по 05 лютого 2024 року (приступити до навчання у 2-му семестрі 2023/2024 навчального року) у зв`язку з обставинами, що склалися внаслідок збройної агресії РФ проти України, введення воєнного стану та неможливість здобувача навчатися.
На підставі наказу Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 247-уч від 05 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , здобувача вищої освіти, 4-го курсу, першого (бакалаврського) рівня, гуманітарно-правового факультету, спеціальності 081 «Право», освітньо-професійної програми «Право», денної форми здобуття вищої освіти, яка навчається за кошти фізичної особи, та якій було надано академічну відпустку Наказом № 503-уч від 10 квітня 2023 року відраховано, з 05 лютого 2024 року за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу, у зв`язку з невиходом з академічної відпустки.
На виконання вимог абз. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» на підставі наказу № 247-уч від 05 лютого 2024 року, позивачем була сформована академічна довідка, в якій міститься інформація про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС.
14 лютого 2024 року Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» направляв на адресу ОСОБА_1 претензії про стягнення заборгованості за надані освітні послуги.
Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частинами 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Вимогами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 ст. 903 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Спеціальним Законом, який встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти є Закон України «Про вищу освіту».
Дослідженими під час судового розгляду справи доказами, підтверджується факт укладення 27 жовтня 2020 року між сторонами по справі договору про надання освітніх послуг № 114-7/20, за умовами якого Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника ( ОСОБА_1 ) здійснити надання одержувачу освітньої послуги: здобуття вищої освіти на денній формі навчання за спеціальністю право.
Сторона відповідача під час розгляду справи не заперечувала факт укладення зазначеного вище договору та факт несплати відповідачкою коштів за надані позивачем освітні послуги за спірний період. При цьому свої заперечення проти заявлених позовних вимог сторона відповідача обґрунтовувала тим, що фактично відповідачка з 24 лютого 2022 року послугами позивача не користувалася. Крім того, сторона відповідача посилалася на те, що позивачем не доведений факт надання ним послуг, обумовлених договором № 114-7/20 від 27 жовтня 2020 року через відсутність належних та допустимих доказівтого, що переглянуті відповідачкою курси містили в собі інформацію, яка б відповідала освітнім послугам.
Суд вважає такі твердження сторони відповідача неспроможними та не приймає їх до уваги з огляду на таке.
Суд встановив та підтверджується наданими стороною відповідача письмовими доказами, що ОСОБА_2 після повномасштабного вторгнення військовослужбовців РФ на територію України виїхала з країни за кордон та до цього часу перебуває на території іншої держави, що зокрема підтверджується довідкою про тимчасовий захист.
Зі змісту наказу Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 101 від 24 березня 2022 року «Про організацію освітньої діяльності Університету в умовах воєнного стану» вбачається, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, керівництвом Університету було прийнято рішення про внесення змін в організацію освітнього процесу Університету.
Зокрема, у п. 2 Наказу вказано організувати з 28 березня 2022 року і до прийняття окремого рішення проведення освітнього процесу в Університеті із використанням дистанційних технологій навчання.
Відповідно до Положення про дистанційну форму здобуття освіти, затвердженого 23 вересня 2020 року вченою радою Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» дистанційне навчання (ДН) реалізується в Університеті шляхом організації дистанційної (заочно-дистанційної) окремо особливої форми здобуття освіти на основі використання дистанційних освітніх технологій (ДОТ) навчання, ДН передбачає організацію освітнього процесу засобами автоматизованої системи ДЕ Ментор.
За змістом п. 1.6. Положення дистанційна форма здобуття освіти це індивідуалізований процес здобуття вищої освіти, що відбувається в основному за опосередкованою взаємодією відділених один від одного учасників освітнього процесу в спеціалізованому середовищі, що функціонує на основі сучасних психолого-педагогічних та інформаційно-комунікаційних технологіях, яка передбачає можливість отримання здобувачами ВО документів про відповідний освітній або освітньо-кваліфікаційний рівень.
Система дистанційного навчання Ментор - сукупність програмних засобів для створення, збереження, накопичення та передавання веб-ресурсів здобувачам вищої освіти (слухачам), а також забезпечення доступу суб`єктів дистанційного навчання (викладачів, адміністраторів, розробників веб-ресурсів) до цих веб-ресурсів.
У п. 3.4. Положення зазначено, що освітній процес за дистанційною формою здобуття освіти здійснюється у таких формах: самостійна робота, навчальні заняття, практична підготовка, контрольні заходи.
Згідно з п. 3.7. Положення самостійна робота є однією з основних форм організації освітнього процесу за ДФЗО. Вимоги щодо самостійного вивчення навчального матеріалу конкретної дисципліни визначаються робочою програмою. Методичними вказівками, інструкціями й завданнями, які містяться в ДК з навчальної дисципліни.
Як вбачається з Витягу з журналу реєстрації активних дій користувачів системи дистанційного навчання Ментор на здобувачку освіти ОСОБА_1 вона у період часу з червня по листопад 2022 року періодично відвідувала заняття за допомогою системи Ментора зокрема здійснювала перегляд курсів, модулів курсу, виконувала завдання.
З наданих стороною позивача письмових роз`яснень щодо функціонування дистанційного навчання Ментор вбачається, що на підставі витягу з журналу реєстрації подій здобувачки ОСОБА_1 встановлено, що за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року включно ОСОБА_1 використовувала систему Ментор у дистанційному режимі.
Суд бере до уваги, що впродовж надання позивачем освітніх послуг від відповідачки не надходило жодних претензій щодо неналежного виконання зобов`язань та ненадання освітніх послуг позивачем, визначених у договорі про надання освітніх послуг № 114-7/20 від 27 жовтня 2020 року, а отже відсутні підстави вважати, що послуги позивачем за вказаним договором не надавалися.
Разом з тим, саме до обов`язків здобувача освіти входить відвідувати заняття, своєчасно виконувати передбачені навчальним планом завдання тощо.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом.
Матеріали справи не містять належних та допустим доказів того, що відповідачка зверталася до позивача із заявами про розірвання договору, зокрема, через виїзд її за кордон та неможливість продовжувати навчання, що також не заперечувалося стороною відповідача.
Натомість долучені стороною позивача до матеріалів справи копії скріншотів листування відповідачки з викладачами Університету свідчать про те, що відповідачка була заінтересована та виявляла бажання продовжувати навчання в Університеті, та неодноразово запевняла викладачів, що виконає всі передбачені освітньою програмою завдання, а також погасить заборгованість за надання освітніх послуг.
Зі змісту листування відповідачки з працівниками Національного аерокосмічного університету «ХАІ» вбачається, що відповідачка не заперечувала факту наявності у неї заборгованості за надані позивачем освітні послуги та не висловлювала заперечень з приводу розміру такої заборгованості.
Посилання сторони відповідача на положення п. 5.4. Договору про те, що здійснення освітньої послуги проводиться виключно на умовах попередньої оплати за навчання за визначений період навчання, або за весь термін навчання, та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» - підставою для відрахування здобувача вищої освіти є зокрема: порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання, тому припинення відповідачкою здійснення оплати за надані їй позивачем освітні послуги було підставою для відрахування відповідачки ще 01 березня 2022 року, у зв`язку з чим її переведення на наступний курс навчання є протиправним, суд не приймає до уваги та розцінює як намагання уникнути відповідальності за порушення зобов`язання.
Суд зазначає, що застосування положень ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» за наявності відповідних підстав є правом, а не обов`язком закладу освіти.
Отже, за наявності підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» заклад освіти не зобов`язаний приймати рішення про відрахування здобувача вищої освіти.
Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
На час розгляду справи судом відповідачка не надала даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про надання послуг у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» суд задовольняє у повному обсязі, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028 грн підлягає стягненню з відповідачки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Вадима Манька, буд. 17.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 20 вересня 2024 року.

Суддя С.В. Демченко