Справа № 307/3042/24
Провадження № 2/307/741/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимогимотивує тим, що 30 січня 1996 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано у виконавчому комітеті Кричівської сільської ради. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Рішенням окружного суду Праги 4 Чеської республіки від 29 вересня 2021 року їх шлюб було розірвано. В 2003 році ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку, площею 0,17 га, по АДРЕСА_1 . За час спільного проживання в шлюбі, в період 2003-2010 років, вона з відповідачем побудували на даній земельній ділянці житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , та зареєстрований на праві власності за відповідачем. Після розірвання шлюбу угоди про добровільний розподіл майна між ними не досягнуто. Вважає, що вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, і вона має право на його частини.

Просить в порядку поділу майна подружжя: визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0008, площею 0,1700 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна; та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року призначено судове засідання для розгляду даної прави по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Із копії рішення окружного суду Праги 4 Чеської республіки від 29 вересня 2021 року відомо, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований у виконавчому комітеті Кричівської сільської ради 30 січня 1996 року, розірвано (а.с.26-30).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано 25 березня 2020 року (а.с. 22-23).

Із технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , відомо, що він побудований у 2020 році (а.с. 13-21).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0008, площею 0,1700 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано 02 січня 2020 року (а.с. 24-25).

Із звіту про вартість майна - житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , відомо, що його вартість становить 2 134 294 грн. 00 коп. (а.с.32-66).

Згідно витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0008, станом на 23 липня 2024 року, становить 244 324 грн. 00 коп. (а.с. 67).

V. Оцінка суду.

Відповідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2 цієї є статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч.3 та ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони як подружжя, під час перебування у зареєстрованому шлюбі, набули майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :04:021:0008, а тому дане майно, як об`єкт спільної сумісної власності подружжя слід поділити та: визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0008, площею 0,1700 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею витрати з сплати судового збору в сумі 9 084 гривень 00 копійок та витрати за виготовлення звіту з оцінки майна в сумі 2 000 гривень 00 копійок.

В частині вимог про стягнення з відповідача витрат за правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп. слід відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів, що він поніс такі витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 41 Конституції України, ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 317, 319, 321, 368, 372, 377 ЦК України,ст.ст.57, 60-63, 69, 70 СК України, ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 247, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Поділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та: визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0008, площею 0,1700 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 частину зазначеного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 9 084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок за виготовлення звіту з оцінки майна.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Ніточко