Провадження №2/389/160/23
Ухвала

25 вересня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

з участю: представника позивача адвоката Дідорчук І.І., представника відповідача адвоката Заянчуковського С.О.,

встановив:

Представник позивача 04.09.2024 подала суду письмове клопотання від 23.08.2024 про витребування у СВ відділення поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області оригіналів або копій проколів допитів свідка ОСОБА_2 (відповідача у даній справі) та потерпілого ОСОБА_6 , які містяться в матеріалах кримінального провадження №000000518 від 24.03.2023.Необхідність витребування доказів обґрунтовує тим, що неодноразове відчуження спірного автомобіля відбувалося в автосалоні, де працюють вказані особи, тому вважає, що вони є пов`язаними між собою та діяли у змові. При цьому, вони були допитані в якості потерпілого та свідка у вказаному кримінальному провадженні, тому їх показання, які викладені в протоколах допитів, мають суттєве значення для встановлення обставин у даній справі. Також зазначила, що аналогічне клопотання нею вже заявлялося і у його задоволенні ухвалою суду від 09.08.2023 відмовлено, однак, враховуючи зміну судової практики у подібних правовідносинах, вважає за необхідне повторно заявити таке клопотання. Одночасно представник позивача просила поновити їй строк на його подання, оскільки необхідність у його повторному заявленні виникла після отримання заперечень представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала клопотання та просила задовольнити.

Представник відповідача заперечувавпроти його задоволення.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір щодо автомобіля марки Bentley, модель Bentayga, 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . Предметом позову є вимога про витребування з чужого незаконного володіння відповідача та передання позивачу належного йому спірного автомобіля. Підставами позову стали обставини виявлення факту неодноразової перереєстрації транспортного засобу без згоди позивача.

Так, згідно зі ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.77, 78 ЦПК України докази повинні бути, зокрема, належними, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, допустимими, тобто одержані в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.229, ч.1 ст.230 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, зокрема, показання свідків. Кожний свідок допитується судом окремо.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи безпосередність дослідження доказів судом та приймаючи до уваги, що клопотання представника позивача про допит в якості свідка ОСОБА_6 задоволено протокольною ухвалою суду від 09.08.2023, а стосовно відповідача ОСОБА_2 відкладено до отримання його згоди, тому суд вважає, що протоколи допитів вказаних осіб під час досудового розслідування не матимуть доказового значення у даній справі, оскільки в даному випадку вони не є ані письмовими, ані речовими доказами, ані показаннями свідків в розумінні ЦПК України.

В тому разі, якщо представник позивача є стороною кримінального провадження №000000518, то вона не позбавлена права знайомитися з матеріалами такого провадження, отримувати їх копії та, з дозволу слідчого на розголошення даних досудового слідства, використовувати їх.

При цьому, до клопотання представником позивача додані копії протоколів свідків, про витребування яких вона просила, однак причини неможливості їх долучення в якості доказів до матеріалів цієї справи нею не обгрунтовані.

В свою чергу, зі змісту позовної заяви вбачається, що за заявою позивача щодо обставин незаконного заволодіння спірним у даній справі транспортним засобом СВ відділу поліції №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0001203 від 15.09.2021, порушеному за ч.3 ст.289, ч.4 ст.358 КК України і в якому позивач має статус потерпілого.

В той же час, протоколи допитів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 представник позивача просила витребувати з матеріалів іншого кримінального провадження, а саме №000000518 від 24.03.2023. При цьому, у відповідь на адвокатський запит представника позивача щодо ознайомлення з матеріалами справи №000000518 з метою самостійного отримання копій протоколів допитів вказаних вище осіб, слідчим роз`яснено, що в межах даного кримінального провадження, яке порушене за ч.4 ст.189 КК України (вимагання з відповідними кваліфікуючими ознаками), позивач ОСОБА_1 немає жодного процесуального статусу та не являється стороною кримінального провадження, тому адвокатський запит долучено до матеріалів кримінального провадження №0001203.

Таким чином, всупереч ст.84 ЦПК України, представником позивача не зазначено, які саме обставини можуть підтвердити протоколи допитів потерпілого та свідка, складені в межах кримінального провадження №000000518, за яким саме фактом воно розслідується і як пов`язане з вирішенням даного цивільного позову.

В свою чергу, необхідно звернути увагу і на те, що відомості про закінчення досудового розслідування вказаного кримінального провадження позивачем не надані.

Про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування визначено у ст.222 КПК України, відповідно до якої відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Так, витребування в межах розгляду цивільної справи матеріалів досудового розслідування, яке незакінчене, без дозволу слідчого чи прокурора призведе до порушення таємниці досудового розслідування. Крім того, матеріали кримінального провадження, яке не завершене і в якому не ухвалено вирок, не можуть бути використані в даній справі в якості належних та допустимих доказів.

З огляду на викладене та враховуючи недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, яке на даний час триває, приймаючи до уваги, що представником позивача не обґрунтовано, яким чином докази, які вона просила витребувати, можуть спростувати або підтвердити обставини у цій справі, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.76-78, 84, 95, 229, 230, 259-261 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва