Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/2312/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника», про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 заявник звернувся до суду з даною заявою, обґрунтовуючи її тим, що боржник ОСОБА_1 не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати за житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Тому, заявник просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, яка виникла у період з лютого 2022 року по серпень 2024 року в розмірі 22059,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 877,60 грн, нараховані за період з 01.01.2024 по 01.07.2024, і сплачені витрати на оплату судового збору в розмірі 302,80 грн.

12.09.2024, згідно із ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру.

Суд, оглянувши матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пред`явлена стягувачем заява не відповідає вимогам п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме заявлені вимоги не відповідають викладу обставин, на яких вони ґрунтуються, а також доказам доданим до заяви.

Як вбачається із вищезазначеної заяви, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, яка виникла у період з лютого 2022 року по серпень 2024 року в розмірі 22059,69грн, яка охоплює заборгованість, яка існувала у боржника станом на лютий 2022 року в розмірі 12671,89 грн, на підтвердження чого надає довідку по оборотах особового рахунку № НОМЕР_1 .

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Так, з аналізу змісту заяви та вказаних документів вбачається, що заявником лише частково дотримано вимоги ст.163 ЦПК України при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, фактично не забезпечено усіх складових, які б давали судді можливість зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення.

Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження безспірності заявлених вимог, долучені до заяви документи мають суперечності зі змістом викладених у заяві про видачу судового наказу аргументів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, суд приходить до висновку про відмову Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Керуючись ст. 160, 163 - 166 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 23.09.2024.

Суддя О. В. Бондаренко