Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2-686/07
Провадження №4-с/711/43/24
У Х В А Л А

05 вересня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна боржника, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Гайдай Тетяну Олександрівну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси зі скаргою на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії (стягувач ОСОБА_2 ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2022 вона звернулась до нотаріуса з метою відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але нотаріус повідомив, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на її нерухомому майні є обтяження № 7762668, яке зареєстроване на підставі постанови № АА041554 від 19.08.2008, виданої Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

03.01.2023 вона звернулась із заявою до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зняти арешт нерухомого майна та за наявності заборгованості надати банківські реквізити для її сплати. Разом з тим, 23.01.2023 Придніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь на вказане вище звернення за вихідним номером 3316, якою повідомлено, що здійсненою перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувало виконавче провадження № 6171238, згідно з виконавчим листом № 2-686 від 12.11.2007 Придніпровського районного суду м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11232 грн. 60 коп., яке завершене на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», як повне фактичне виконання згідно з виконавчим документом (виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто у повному обсязі). Окрім цього, повідомили, що будь-які виконавчі провадження на виконанні у відділі відносно боржника не перебували та оскільки номер постанови, на підставі якої винесене обтяження № 7762668 від 19.08.2008 не співпадає з номером виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у відділі, а також будь-які інші виконавчі провадження на виконанні не перебували, у посадових осіб відсутні підстави для задоволення заяви.

Крім того, вказує, що 05.07.2023 вона повторно звернулась до посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту та отримала відмову і рекомендацію звернутись до суду.

12.09.2023 вона звернулась до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою отримання копії постанови АА041554. На вказане вище звернення 14.09.2023 вона отримала відповідь, що на майно накладено арешт постановою серії АА № 041554 від 19.08.2008 та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо.

До того ж, вона зверталась до Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» з метою отримання копії постанови АА041554. Однак, листом від 03.01.2023 їй повідомлено, що у зв`язку зі спливом строку зберігання книги (відомості, папки) вхідної кореспонденції заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами та ВДВС, відповідно до наказу № 578/5 від 12.04.2012 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» знищено.

Також, листом № 2375/47-08 від 30.04.2024 Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Черкаської регіональної філії їй повідомлено, що надати копію постанови немає можливості оскільки підприємство та його регіональні філії не є правонаступниками державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що було Реєстратором Реєстру заборон до 2013 року.

Як зазначено, 09.07.2024 адвокатом було скеровано адвокатський запит до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з нерухомого майна, оскільки виконавче провадження, у межах якого було зареєстровано обтяження на нерухоме майно боржника виконане. На вказаний запит 16.07.2024 отримано відмову в знятті арешту з належного їй нерухомого майна, в зв`язку з тим, що відсутня копія постанови серії АА № 041554 від 19.08.2008, що унеможливлює ідентифікацію виконавчого провадження у рамках якого накладався зазначений арешт.

Скаржник звертає увагу на те, що зазначений вище виконавчий лист був виконаний, ще у 2019 році, а тому наявність арешту майна порушує її права, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися майном, яким вона володіє і яким має право вільно користуватись.

Таким чином, скаржник просить суд:

-визнати протиправними дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови в знятті арешту;

-зобов`язати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7762668, накладеного постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції серії АА № 041554 від 19.08.2008, а саме з квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 29.07.2024 скаргу прийнято та призначено її до судового розгляду.

05.09.2024 представником Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчин О.С. подано відзив на скаргу, який обґрунтовано тим, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (РНОКПП відсутній), 19.08.2008 зареєстровано обтяження № 7762668 на підставі постанови серії АА № 041554 від 19.08.2008, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ. Об`єктом обтяження є квартира АДРЕСА_2 .

Як зазначено, на виконанні у Другому відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 6171238, з примусового виконання виконавчого документа - виконавчий лист № 2-686 від 12.11.2007, виданий Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 11232 грн. 60 коп. Вказане виконавче провадження відкрито 24.04.2018. У подальшому, державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» 14.08.2019 прийнято рішення про завершення виконавчого провадження (фактичне повне виконання рішення). Разом з тим, виконавцем зареєстровано обтяження № 7762668 на підставі постанови серії АА № 041554 від 19.08.2008, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ на квартиру АДРЕСА_2 19.08.2008. Тобто, зазначене обтяження зареєстровано до відкриття виконавчого провадження на яке покликається скаржник. Отже, вважає, що вказаний вище арешт був накладений у межах виконання іншого виконавчого провадження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт, неможливо. Водночас, будь-яких доказів щодо фактичного повного виконання рішення суду під час виконання якого накладено арешт, скаржником не додано.

Таким чином, просить відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 05.09.2024 до суду надійшла письмова заява представника скаржника адвоката Гайдай Т.О. від 05.09.2024 про розгляд справи без її участі та участі скаржника. Вимоги, які висвітлені у скарзі, підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 05.09.2024 до суду надійшла письмова заява ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі. Крім того, зазначила, що вона не заперечує проти зняття арешту з майна ОСОБА_1 , оскільки вона повністю розрахувалася із заборгованістю, яка стягнута рішенням суду від 02.11.2007 у справі № 2-686/07. Відзив на скаргу подано не було.

У судове засідання представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 05.09.2024 до суду надійшло клопотання в.о. начальника відділу Купчин О. від 05.09.2024 № 26.21-43/123960 про розгляд справи без участі їхнього представника з урахуванням поданого заперечення на скаргу. Крім того, повідомлено, що у відділу відсутня можливість надати матеріали виконавчого провадження № 6171238 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-686 від 12.11.2007, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, у зв`язку з його знищенням.

Зважаючи на відсутність інформації про поважність причин неявки зазначених вище учасників справи, які повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, з врахуванням положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що неявка стягувача та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби не є перешкодою для розгляду скарги та ухвалив про проведення розгляду справи на підставі письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи думку учасників справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи (скаргу та додані до неї матеріали) в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу № 1951 від 14.04.2005, посвідченого приватним нотаріусом Вінніченко Ж.В., що підтверджується інформаційною довідкою № 346315358 від 13.09.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

02.11.2007 Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено судове рішення за результатами розгляду цивільної справи № 2-686/07 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа: комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління № 1» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Так, вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 9927 грн. 60 коп., судові витрати у розмірі 305 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп., а всього 11232 грн. 60 коп. Судове рішення набрало законної сили 13.11.2007.

Встановлено, що за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний тип обтяження: 7762668; підстава обтяження: постанова Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції АА041554 від 19.08.2008; зареєстровано: 19.08.2008 за № 7762668 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України).

03.01.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з проханням зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , який накладено постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 19.08.2008 № 7762668. Крім того, за наявності заборгованості просила надати банківські реквізити для її сплати.

23.01.2023 Придніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь № 3316, якою повідомлено ОСОБА_1 , що здійсненою перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі відносно боржниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувало виконавче провадження № 6171238, згідно з виконавчим листом № 2-686 від 12.11.2007 Придніпровського районного суду м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 11232 грн. 60 коп., яке завершене на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», як повне фактичне виконання. Крім того, зазначено, що інші будь-які виконавчі провадження на виконанні у відділі відносно боржника не перебували. Оскільки, номер постанови, на підставі якої винесене обтяження № 7762668 від 19.08.2008, не співпадає з номером виконавчого провадження, яке перебувало на виконанні у відділі, а також будь-які інші виконавчі провадження на виконанні не перебували, у посадових осіб відділу відсутні підстави для задоволення заяви.

Крім того, ОСОБА_1 звернулась до Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» із заявою про отримання копії постанови АА041554. Разом з тим, листом від 03.01.2023 повідомлено, що у зв`язку зі спливом строку зберігання книги (відомості, папки) вхідної кореспонденції заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами та ВДВС, відповідно до Наказу № 578/5 від 12.04.2012 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» знищено.

05.07.2023 ОСОБА_1 повторно звернулась до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту із вказаного вище нерухомого майна. Листом Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.07.2023 № 23715/26.21-47/82956 відмову у знятті арешту з її майна і рекомендацію звернутись до суду, оскільки неможливо ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу було накладено арешт на нерухоме майно.

Також, 12.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про отримання копії постанови АА041554. 14.09.2023 Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь за № 30259/26.21-47, з якої вбачається, що на майно накладено арешт постановою серії АА № 041554 від 19.08.2008 та зареєстровано обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо.

До того ж, 30.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Черкаської регіональної філії із заявою про отримання копії постанови про накладення арешту на майно № АА041554. Листом № 2375/47-08 від 30.04.2024 Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Черкаської регіональної філії повідомлено ОСОБА_1 , що надати копію постанови немає можливості, оскільки підприємство та його регіональні філії не є правонаступниками державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що було Реєстратором Реєстру заборон до 2013 року.

09.07.2024 адвокатом Коробковою Г.О., в інтересах ОСОБА_1 , скеровано адвокатський запит до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , оскільки виконавче провадження, у межах якого було зареєстровано обтяження на нерухоме майно боржника виконане. 16.07.2024 на вказаний вище запит отримано відмову в знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що відсутня копія постанови серії АА №041554 від 19.08.2008, що унеможливлює ідентифікацію виконавчого провадження у рамках якого накладався зазначений арешт.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колісника Я.І. від 14.08.2019 у ВП № 6171238, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-686 від 12.11.2007, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 11232 грн. 60 коп., закінчене, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення відповідно до виконавчого документа. Виконавчий збір стягнуто у межах виконавчого провадження № 6169145. Витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі.

До того ж, відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відносно ОСОБА_1 відсутні діючі виконавчі провадження, оскільки всі вони завершені.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено також у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Арешт застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації (у редакції, чинній на час винесення постанови від 19.08.2008 про арешт майна).

Слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV втратив чинність з 05.01.2017, оскільки, 02.06.2016 прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, який набрав чинності 05.01.2017.

Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону № 1404-VIII).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII). Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 40 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 14.08.2019 про закінчення виконавчого провадження) визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 40 Закону №1404 у редакції, чинній на момент винесення постанови від 14.08.2019 про закінчення виконавчого провадження) передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, а відтак після фактичного повного виконання судового рішення підстави для збереження арешту майна припиняє своє існування.

Як зазначено у частинах четвертій та п`ятій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній з 05.01.2017 на час розгляду справи за скаргою), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (постанови Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

За обставинами справи судом встановлено, що підставою звернення заявника, як боржника за виконавчим провадженням, до суду з цією скаргою є наявність арешту на її нерухомому майні, зокрема квартирі АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 7762668), який накладений постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції серії АА № 041554 від 19.08.2008.

Як уже зазначалось вище, постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колісника Я.І. від 14.08.2019 у ВП № 6171238, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-686 від 12.11.2007, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 11232 грн. 60 коп., закінчене, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення відповідно до виконавчого документа. Виконавчий збір стягнуто у межах виконавчого провадження № 6169145. Витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі. Дані обставини також підтвердила й стягувач за виконавчим провадженням, про що зазначила у відповідній заяві, поданій до суду.

Предметом оскарження є бездіяльність органу державної виконавчої служби, яка полягає у невчиненні будь-яких дій, направлених на вжиття заходів для скасування обтяжень майна боржника. При цьому, орган державної виконавчої служби в обґрунтування правомірності своїх дій покликається на неможливість ідентифікації під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт на нерухоме майно. Тому, вважає за необхідне зберегти відповідне обтяження.

У цьому контексті суд звертає увагу, що за змістом положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що підставою накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема квартири АДРЕСА_2 , є забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2007 у справі № 2-686/07. Натомість відповідне виконавче провадження закінчене, у зв`язку з його повним фактичним виконанням як у частині вимог стягувача, так і у частині відшкодування витрат виконавчого провадження, що підтверджується самою постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колісника Я.І. від 14.08.2019 у ВП № 6171238 про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону «України «Про виконавче провадження».

До того ж, відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відносно ОСОБА_1 відсутні діючі виконавчі провадження, оскільки всі вони завершені.

Отже, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України органом державної виконавчої служби не надано суду будь-яких доказів на підтвердження необхідності збереження обтяження арешту належне ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме, - на квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 7762668), накладеного постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції серії АА № 041554 від 19.08.2008, а відтак збереження такого обтяження вочевидь є неправомірним.

За таких обставин, враховуючи відсутність грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед стягувачами за рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2007 у справі № 2-686/07, що обумовлено фактичним повним виконанням відповідного судового рішення та відшкодуванням боржником витрат виконавчого провадження, відсутність будь-яких відомостей стосовно наявності будь-яких грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед органом державної виконавчої служби, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Як на думку суду, на теперішній час державний виконавець та начальник відділу державної виконавчої служби, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 з виконання судового рішення у справі № 2-686, а тому суд вважає, що вимоги скарги про зняття арешту з майна підлягають до задоволення, оскільки іншим шляхом поновити порушене право скаржника неможливо.

Разом з тим, на думку суду, слід відмовити у задоволенні скарги у частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, яка б полягала у не знятті арешту з нерухомого майна боржника, оскільки за нормами чинного законодавства державний виконавець має право вчиняти певні виконавчі дії та приймати рішення, зокрема щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке належить боржнику на праві приватної власності. Крім того, на даний час діючих виконавчих проваджень щодо боржника не існує, а тому й відсутні підстави зобов`язувати державного виконавця (орган ДВС) вчиняти дії щодо зняття вказаного арешту.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення, враховуючи вище викладене.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 18, 77, 80, 141, 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову АА №041554 від 19.08.2008, винесену Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_1 , а саме, - на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 7762668).

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 09.09.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька