ПОСТАНОВА

іменем України

23 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/771/23

провадження № 22-ц/4809/1088/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Єгорової С.М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року у складі судді Бойко І.А.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі по тексту ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 02 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем шляхом підписання документів електронними підписами було укладено кредитний договір №186, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5900 грн та зобов`язався його повернути, у тому числі сплатити проценти за користування кредитом у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику у строки, передбачені кредитним договором, тому у відповідача перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» утворилась заборгованість у загальному розмірі 94634,23 грн, з яких 5900 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 88734,23 грн заборгованість за процентами на дату переуступлення прав вимоги, яке відбулось 10 березня 2023 року.

02 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем шляхом підписання документів електронними підписами було укладено кредитний договір №343, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 800 грн та зобов`язався його повернути, сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику у строки, передбачені кредитним договором, тому у відповідача перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» утворилась заборгованість у загальному розмірі 12831,76 грн, з яких 800 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 12031,76 грн заборгованість за процентами на дату переуступлення прав вимоги, яке відбулось 10 березня 2023 року.

01 грудня 2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги до ОСОБА_1 , а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників, зокрема за договорами від 02 березня 2021 року №№ 186, 343. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року №10-03/2023/01 право вимоги за кредитними договорами від 02 березня 2021 року №186, № 343 відступило позивачеві.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаними договорами у розмірі 60702,00 грн, з яких 6700 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 54002,00 грн заборгованість за відсотками.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість на загальну суму 60702,00 грн, з яких 6700 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 54002,00 грн заборгованість за відсотками, а також судовий збір у розмірі 2684 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

ТОВ «Коллект Центр» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 02 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту №186, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5900 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Розділом 1 договору передбачено, що проценти нараховуються щоденно, а процентна ставка є змінюваною та залежить від фактичного строку користування кредитом і становить 2 % - впродовж орієнтовного строку повернення кредиту 16 дів, 3,64 % - в період з 17 по 30 день користування кредитом, 5,02 % в період з 31 по 45 день користування кредитом та 7,67 % в період з 46 дня користування кредитом. Пунктом 1.9 договору передбачено, що граничний строк кредитування становить 1 рік. Вказаний вище договір позики підписаний представником ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Новіковою О.В. та Оленичем В.М. У п.4.15 договору вказано, що договір підписано електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (т.1 а.с.11-16).

З листа від 30 січня 2023 року «Щодо підтвердження переказу грошових коштів» ТОВ ФК «Вер Фор Пей» убачається, що на підставі договору, укладеного між зазначеним товариством і ТОВ «Служба миттєвого кредитування», здійснено переказ з наступними деталями транзакції: номер карти: НОМЕР_1 , власник карти банк Monobank, категорія карти: MasterCard, час запиту: 02 березня 2021 року, номер договору згідно з інформацією кредитора: 186, сума: 5900 грн (т.1 а.с.17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №186 від 02 березня 2021 року, яку здійснило ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в період з 02 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року розмір заборгованості становить 5900 грн за тілом кредиту, 47554 грн - за відсоткам (т.1 а.с.18-21).

02 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту №343, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит у розмірі 800 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Розділом 1 договору передбачено, що проценти нараховуються щоденно, а процентна ставка є змінюваною та залежить від фактично строку користування кредитом і становить 2 % впродовж орієнтовного строку повернення кредиту 16 днів, 3,64 % - у період з 17 по 30 день користування кредитом, 5,02 % у період з 31 по 45 день користування кредитом, 7,67 % у період з 46 дня користування кредитом. Пунктом 1.9 договору передбачено, що граничний строк кредитування становить 1 рік. Вказаний вище договір позики підписаний представником ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Новіковою О.В. та Оленичем В.М. У п.4.15 договору вказано, що договір підписано електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (т.1 а.с.23-28).

З листа від 30 січня 2023 року «Щодо підтвердження переказу грошових коштів» ТОВ ФК «Вер Фор Пей» убачається, що на підставі договору, укладеного між зазначеним товариством і ТОВ «Служба миттєвого кредитування», здійснено переказ з наступними деталями транзакції: номер карти: НОМЕР_1 , власник карти: банк Monobank, категорія карти: MasterCard, час запиту: 02.03.2021, номер договору згідно з інформацією кредитора: 343, сума: 800 грн (т.1 а.с.29).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №343 від 02 березня 2021 року, яку здійснило ТОВ «Служба миттєвого кредитування», у період з 02 березня 2021 року по 30 січня 2021 року розмір заборгованості становить 800 грн за тілом кредиту, 6448 грн - за відсотками (т.1 а.с.30-49).

З договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року убачається, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений зазначений договір, за яким останнє набуло право вимоги по ряду кредитних договорів, зазначених в реєстрі боржників. З реєстру боржників до договору факторингу за № 3063, містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 343, розмір якої становить 7248 грн та складається із 800 грн заборгованості за тілом кредиту, 6443 заборгованості за відсотками. За №3064, містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором №186, розмір якої становить 53454 грн та складається із 5900 грн заборгованості за тілом кредиту, 47554 заборгованості за відсотками (т.1 а.с.35-50).

Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги по ряду кредитних договорів, зазначених в реєстрі боржників. З реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за №11990, №11991 містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитними договорами №186, №343 (т.1 а.с.51-71).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст.509-510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України).

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Встановивши, що ОСОБА_1 , як позичальник, отримав кошти за договорами про надання фінансових послуг у сумі 5900 грн та 800 грн, які отримав на свою банківську картку, реквізити якої містяться в заяві-анкеті, що не спростовано ним належними і допустимими доказами, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитних договорів, відповідач має заборгованість на загальну суму 60702 грн, з яких 6700 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 54002 грн - заборгованість за відсотками (т.1 а.с.8а).

Судом також встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно, а процентна ставка є змінюваною та залежить від фактично строку користування кредитом і становить 2 % - впродовж орієнтовного строку повернення кредиту 16 дів, 3,64 % - у період з 17 по 30 день користування кредитом, 5,02 % - у період з 31 по 45 день користування кредитом та 7,67 % - у період з 46 дня користування кредитом. Граничний строк кредитування становить 1 рік.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що кредитодавець правомірно нарахував заборгованість по відсоткам за змінюваною відсотковою ставкою за період з 02.03.2021 по 30.11.2021, оскільки такий період входив в період строку кредитування, визначеного договорами.

Сукупна заборгованість за наданими кредитами (за тілом та відсотками) станом на 01 грудня 2021 року складає 107465,99 грн, однак позивач визначив позовні вимоги у розмірі 60702,00 грн, що не перевищує розміру загальної заборгованості, яка виникла у відповідача під час строку кредитування. Тому, апеляційний погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення заборгованості у розмірі 60702 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр».

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді А.М. Головань

C.М. Єгорова