Провадження № 2-з/947/343/24
УХВАЛА

11.04.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю

Представника позивача адвоката Ростомова Г.А.

Представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мельник М.М.

Представника відповідача Одеської міської ради Вишневецької А.О.

Представника третій особи ОСОБА_2 адвоката Суворової Ю.І.

Розглянувши клопотання представника позивача, адвоката Ростомова Г.А., про призначення судової експертизи з питань землеустрою, по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Одеської міської ради за участі третіх осіб ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська 48» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 25.08.2023 року надійшла позовна заява яка подана адвокатом Ростомовим Д.Д. в інтересах ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу ), індексний номер 43908262 від 07 листопаду 2018 року державного реєстратора Комунального підприємства « Департамент державної реєстрації « Шевченка Максима Олександровича на житловий будинок , розташований за адресою: м. Одеса, вул Львівська, 48-С; визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради №630-VIII від 15.09.2021 Про затвердження проекту землеустрою щодо виведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0378 га., за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка)»; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60860167 від 09 жовтня 2021 року державного реєстратора Кароліно-Бугазьської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області Хохича Руслана Вікторовича на земельну ділянку площею 0,0378 га., кадастровий номер :33:001:0001, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, ухвалою від 15.09.2023, після усунення заявником недоліків, відкрив провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження.

23.01.2024 року у підготовчому засіданні , за участю всіх учасників справи, закрив підготовче провадження із призначенням справи у судове засідання по суті.

Уданому підготовчому засіданні представник позивача адвокат Ростомов Г.А., заявив про намір надання додатково експертне дослідження, у звязку із чим судом було роз`яснення право на подання нових доказів ( в тому числі і у вигляді виготовленого за замовленням сторони висновку експерта ) у відповідності до вимог ч.4 ст. 83 ЦПК України.

11.04.2024 від представника ОСОБА_3 адвоката Ростомова Г.А., надійшло письмове клопотання про поновлення строку на процесуальну дію та призначення у справі судової експертизи з питань землеустрою.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені клопотання та пояснив що на його думку судом у підготовчому засіданні було фактично дозволено звернуться із відповідним клопотанням а крім того такий доказ є необхідним для повноти та об`єктивності з`ясування всіх обставин по справі.

Представник третій особи ОСОБА_2 підтримало заявлене клопотання.

Представники ОСОБА_4 та Одеської міської ради заперечували проти задоволення клопотання та звертали увагу що у підготовчому засіданні представником позивача повідомлялось про можливість надання висновку експерта а ні при подання клопотання про призначення експертизи а тому відсутні підстави для поновлення строку.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положенням ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що одним із доказів є висновки експертів.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї ( ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Суд, вирішуючи заявлене клопотання, приходить до наступного.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви ( ч.2 ст. 83 ЦПК України).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Тобто, Цивільним процесуальним кодексом України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, сторона звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду.

У даному випадку суд приймає до уваги, що стороною позивача під час підготовчого засідання було повідомлено суд про намагання подати в якості доказів висновок експерта отриманого за замовленням учасників справи, а звертаючись до суду із відповідним клопотанням сторона позивача не надала жодного доказу у підтвердження неможливості замовлення відповідного висновку або неможливості проведення експертизи у даному випадку за замовленням тому будь яки посилання на необхідність проведення відповідної експертизи як обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення із відповідним клопотанням судом не приймаються.

До переліку експертних висновків, які є необхідними при розгляді конкретних категорій справ , та які визначені у ч.1 ст. 105 ЦПК України дана експертиза не відноситься.

Тягар доведеності своїх вимог як і відповідальність за неналежне використання своїх процесуальних прав покладається на сторони , тому суд приходить до висновку про недоведеність заявником поважності причин пропуску строку на витребування доказів шляхом призначення експертизи що є підставою для відмови у задоволені клопотання.

Що стосується можливість окремого оскарження вказаної ухвали то суд приймає до уваги що Верховний Суд , забезпечуючи єдність судової практики, у постанові від 1 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18 визначив такі правові висновки.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом, за яке не сплачується судовий збір.

За заявою учасника справи суд має забезпечити докази, якщо на це є відповідні підстави. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів тощо (частини 1 та 2 ст. 116 ЦПК України). За подання такої заяви сплачується судовий збір (ч. 3 ст. 117 ЦПК України).

Особи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України, а заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Застосування положень ст. 353 ЦПК України має відбуватися з урахуванням можливості / неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів (п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Законодавець розмежовує ухвали про витребування доказів і про забезпечення доказів. Якщо подається клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, тобто за наявності підстав для забезпечення доказів та сплати судового збору, то ухвала про відмову в задоволенні такого клопотання може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів у переліку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, немає.

Така ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії розгляду справи, особа, яка подає апеляційну скаргу, не позбавлена можливості поновити свої права в інший спосіб, а саме шляхом оскарження в апеляційному порядку такої ухвали разом із рішенням суду першої інстанції, ухваленого по суті спору.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали щодо призначення експертизи (п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

У даному випадку клопотання про призначення експертизи, подана представником позивача, не містить посилання на те, що клопотання подано у порядку забезпечення доказів та при її поданні до суду не було сплачено судовий збір, що дозволяє зробити висновок , що вказане клопотання подано у порядку витребування доказів, а тому сама відмова у задоволенні клопотання не підлягає окремому оскарженню, а заперечення на неї можуть бути зазначені стороною у апеляційної скарзі на рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 83,103,116,353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою, по цивільної справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Одеської міської ради за участі третіх осіб ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська 48» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухавала складена 16.04.24.

Суддя Луняченко В. О.