Провадження №: 2-з/755/233/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року.

01.07.2024 року представник позивача звернулась до суду із повторною заявою про забезпечення позову, у якій просить витребувати від третьої особи висновок щодо регламенту взаємодії батька з дитиною кожної неділі з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., і кожного понеділка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (зважаючи на психоемоційний стан дитини) та забезпечити позов шляхом встановлення регламенту взаємодії батька з дитиною кожної неділі з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., і кожного понеділка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (зважаючи на психоемоційний стан дитини). Також представник просить розглянути заяву протягом встановленого ЦПК України строку в судовому засіданні за участі позивачки.

Вимоги заяви мотивовано тим, що сторона позивача повторно звертається із заявою про забезпечення позову взявши до уваги викладене в ухвалі суду від 12.06.2024 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Представник вказує, що заходи забезпечення позову мають бути необхідними і достатніми для забезпечення перш за все інтересів дитини, а не звуження прав батьків, навіть по цивільно-правовому договору, який був формально підписаний в межах спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу. У дитини погіршилось здоров`я, а тому звуження прав батьків не мають пріоритету. У матеріалах справи наявні докази, що спірний договір погіршує психоемоційний стан дитини, тому слід припинити дії батька, які не в інтересах дитини. Подальше зловживання здоров`ям дитини може утруднити виконання рішення суду. На звернення сторони позивача третя особа у справі відповіла, що може надати висновок щодо участі батька у вихованні дитини лише на підставі відповідної ухвали суду. Слід встановити регламент зустрічей батька з дитиною з метою недопущення погіршення стану психічного здоров`я дівчинки. Представник вказує, що на теперішній час стан дитини загострився, встановлений діагноз - невротичні реакції, у бесіді з лікарем дитина зазначила, що не бажає часто змінювати місце проживання та розлучатись із молодшою сестрою. Поведінка батька шкодить дитині, в результаті чого вона хворіє та постійно відчуває стрес. Час спілкування батька з дитиною має бути не такий щільний, без проживання у батька та його матері, з урахуванням навчального процесу, відвідування гуртків, лікарів, дотримання графіку дня. Запропонований графік забезпечення є тимчасовим до стабілізації психіки дитини та вирішення спору між батьками. Подальше проживання дитини у батька та його матері порушує права дитини, підриває її здоров`я, а відповідач переслідує лише власні інтереси, вдається до насильного методу забирання дитини. Батько дитини примусово наполягає на виконанні умов спірного договору, натомість припинив сплату аліментів за тим же договором. Особлива увага має приділятись інтересам дитини, які переважають над інтересами батьків. Права дитини можуть бути порушені у випадку не застосування заходів забезпечення позову. На думку представника, забезпечення позову не порушить прав відповідача, оскільки він буде бачитись з дитиною і сам має піклуватись про психоемоційний стан дитини. Забезпечення позову запобігатиме порушенню прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої особи. Для стабілізації психічного стану перед навчальним процесом дитині потрібно створити умови спокою та проживання в одному місці. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. У матеріалах справи наявні докази, що укладений між батьками договір суперечить інтересам дитини.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно положень ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

У даному випадку суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову в судовому засіданні за участі позивачки, як про це клопоче сторона позивача, оскільки таке клопотання жодним чином не мотивоване, а викладені у заяві обставини є чіткими та зрозумілими і не потребують додаткових пояснень позивача в судовому засіданні.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, як і клопотання про витребування висновку органу опіки та піклування, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим, а також покликаний гарантувати ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективного захисту прав позивача, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або призвести до порушення принципу ефективного захисту.

Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та ефективний захист. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову або недосягнення ефективного захисту інтересів позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

У своїх позовних вимогах позивачка просить внести зміни до укладеного між сторонами договору та викласти у новій редакції деякі його пункти, зокрема:

- п. 6 викласти у такій редакції: Сторони узгодили, що батько має право на своє виховання та виконувати всі необхідні зобов`язання лише у наступний час: починаючи з 10 год. 00 хв. кожної другої суботи до 19 год. 00 хв. кожної другої неділі та з 10 год. 00 хв. останньої суботи місяця до 19 год. 00 хв. останньої неділі місяця (два вихідних на місяць);

- п. 7 викласти у такій редакції: Сторони домовились, що батько дитини має право проводити час з дитиною у день народження дитини з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. та під час новорічних свят батько дитини має право забрати на виховання дитину з 5 січня по 13 січня;

- п. 8 викласти у такій редакції: Кожен з батьків проводить половину канікул з дитиною, перша половина канікул належить матері, друга половина канікул батькові.

При цьому, у заяві про забезпечення позову сторона позивача просить вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною кожного понеділка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та кожної неділі з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.

Вбачається, що такий захід забезпечення позову не співвідноситься із заявленими позовними вимогами, оскільки ним фактично звужуються права батька на спілкування та виховання з дитиною порівняно із заявленими позовними вимогами.

Відтак, запропонований стороною позивача спосіб забезпечення позову не відповідає позовним вимогам і не забезпечує ефективності захисту інтересів позивача на захист яких вона звернулась до суду, ураховуючи конкретний зміст позовних вимог.

Також слід зазначити, що ініціювання спору стосовно внесення змін до договору і судовий розгляд такої справи не спричиняє будь-яких наслідків для чинності та дії договору до набрання рішенням законної сили (у разі якщо позов буде задоволений повністю або частково).

Отже, у даній справі договір є чинним і його умови мають виконуватись сторонами, що його уклали.

Забезпечення позову шляхом встановлення графіку участі батька у спілкуванні з дитиною не призводить до зупинення дії укладеного між сторонами правочину, тобто забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб у жодному разі не досягає бажаної для сторони позивача мети обмежити батька у часі спілкування з донькою порівняно з умовами договору.

Інакше кажучи, у разі задоволення заяви про забезпечення позову, будуть діяти і умови договору, і графік побачень за ухвалою суду про забезпечення позову, чим не досягається заявлена стороною позивача мета тимчасового обмеження батька у часі взаємодії його з дитиною.

Вбачається, що повторна заява сторони позивача про забезпечення позову не враховує викладене в попередній ухвалі суду від 12.06.2024 року висновки, і фактично є незгодою позивача із висновками суду першої інстанції.

У заяві викладаються ті самі обставини, які були зазначені й у попередній заяві, яким суд надав оцінку і відповідно не має права фактично змінити своє рішення надавши іншу оцінку тим самим фактам.

Натомість посилання сторони позивача, які є незгодою з рішенням суду, що підставою для апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, а не підставою для прийняття судом першої інстанції протилежного рішення за тими самими фактами та обставинами.

Окремо суд звертає увагу на посилання позивача щодо погіршення стану здоров`я дівчинки.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.05.2023 року дівчинці був встановлений діагноз «невротичний стан». У поданому стороною позивача висновку за результатами психологічного дослідження від 27.07.2023 року наявне посилання на те, що дівчинка має ознаки невротичного стану (а.с. 109, 134-151).

Разом з тим, у довідці від 06.06.2024 року, поданій разом із повторною заявою про забезпечення позову, яка також додавалась і до попередньої заяви про забезпечення позову, діагноз дівчинки зазначений - невротичні реакції.

За відкритою медичною літератури в мережі Інтернет вбачається, що «невротична реакція» є першою стадією та характеризується порівняно короткочасними емоціогенними реакціями, пов`язаними з особливостями темпераменту особистості, а невротичний стан відноситься до другої стадії.

Відповідно стан дівчинки навпаки покращився, а не загострився, як про це вказує сторона позивача.

Стосовно клопотання про витребування висновку органу опіки та піклування, суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, поскільки такий висновок не може бути наданий суду у строк - протягом двох днів з дня надходження заяви про забезпечення позову, який передбачений для розгляду відповідної заяви. Крім того, положення цивільного процесуального закону, які регламентують порядок розгляду заяви про забезпечення позову не передбачають витребування судом доказів для розгляду такої заяви.

Разом з тим, визначальним у прийнятті судом рішення про відмову у витребуванні висновку органу опіки та піклування є те, що його наявність не може нівелювати висновки суду щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та будь-яким чином сприяти у тому аби заява була задоволена, адже суд ще раз наголошує, що обраний позивачем вид забезпечення позову не може досягнути мети зменшення часу взаємодії дитини з батьком за наявності діючого договору між батьками з іншими умовами і ухвала суду про забезпечення позову не зупиняє дії такого договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації висновку щодо регламенту взаємодії батька з дитиною кожної неділі з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., і кожного понеділка з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (зважаючи на психоемоційний стан дитини) - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про внесення змін до договору про місце проживання дитини, про умови здійснення права на особисте виховання дитини, хто буде проживати окремо, про сплату аліментів на дитину від 22.02.2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 03.07.2024 року.

Суддя -