СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/943/24
11 липня 2024 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в особі суді Сенька М.Ф., розглянувши заяву представника позивача-адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування гаражем.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року задоволено в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування гаражем.

Представником позивача-адвокатом Зарубіною Т.М. було подано заяву про відшкодування судових витрат, відповідно до якої просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму в розмірі 22 000 грн.

Заперечень чи клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від сторін до суду не надходило.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Дана позиція висловлена, зокрема, у Постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц та від 16 червня 2022 року у справі № 873/244/21.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Дана позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у Постанові Об`єднаної палати від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та Постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20.

Аналогічна позиція висловлена і ЄСПЛ в Рішеннях у справах «Бєлоусов проти України» та «Савін проти України».

Судом встановлено, що 23.10.2023 року між адвокатом Зарубіною Т.М. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого сторони визначили умови та підстави надання правничих послуг. 30.10.2023 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р., відповідно до якої сторони визначили обсяг правничих послуг, що надається позивачу по справі, а саме: надання юридичної консультації щодо захисту права власності Клієнта на гараж та порядку усунення перешкод у користуванні гаражем, власником якого є Клієнт; складання адвокатського запиту до ОК «КБЕІГ «ПЕРЕМОГА» в інтересах Клієнта щодо отримання доказів; складання вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод користування гаражем ОСОБА_2 та направлення її останньому; аналіз зібраних документів з порушеного питання захисту права власності Клієнта на гараж та складання позовної заяви ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні гаражем; подання позовної заяви ОСОБА_1 до Святошинського районного суду м. Києва; представництво інтересів ОСОБА_1 в Святошинському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОК «КБЕІГ «Перемога» про усунення перешкод користування гаражем; складання заяв по суті справи, будь-яких процесуальних документів по справі.

Пунктом 2 Додаткової угоди від 30.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023 сторони визначили вартість правничої допомоги, що надається за цим договором. Відповідно до пункту 5.3. Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023 р. факт наданої правничої допомоги підтверджується Актом про обсяг наданої правничої допомоги.

09.11.2023 року між ОСОБА_1 (Клієнтом) та Адвокатом Зарубіною Т.М. (Виконавець) був підписаний Акт про обсяг наданої правничої допомоги по Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р, відповідно до якого вбачається, що Виконавець надав ОСОБА_1 правничу допомогу щодо захисту права власності Клієнта на гараж, а саме: надав юридичну консультацію щодо захисту права власності Клієнта на гараж та порядку усунення перешкод у користуванні гаражем, власником якого є Клієнт вартістю 500 грн., склав та направив адвокатський запит до ОК «КБЕІГ «ПЕРЕМОГА» в інтересах Клієнта щодо отримання доказів від 30.10.2023 р. №30 вартістю 500 грн., склав та направив ОСОБА_2 вимогу ОСОБА_1 про усунення перешкод користування гаражем від 30.10.2023 вартістю 2000 грн., проаналізував зібрані документи з порушеного питання захисту права власності Клієнта на гараж та склав позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні гаражем та подав її до Святошинського районного суду м. Києва - вартість послуги - 6000 грн. Всього за Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 09.11.2023 року Виконавцем адвокатом Зарубіною Т.М. було надано правничих послуг ОСОБА_1 на загальну суму 9000 (дев`ять тисяч) грн.

За вказані правничі послуги ОСОБА_1 за Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 09.11.2023 р сплатила 9000,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ «ОЩАДБАНК» від 13.11.2023р.

18 квітня 2024 року між ОСОБА_1 (Клієнтом) та Адвокатом Зарубіною Т.М. (Виконавець) був підписаний Акт про обсяг наданої правничої допомоги по Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р, відповідно до якого вбачається, що адвокатом надавались наступні правничі послуги:

Склав та подав до Святошинського районного суду м. Києва заяву по справі №759/23069/23 про долучення доказів від 24.01.2024р. вартістю 2000 грн; склав та подав до Святошинського районного суду м. Києва заяву по справі №759/23069/23 про проведення судового засідання 17.04.2024 року без участі представника позивача з проханням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі вартістю 1000 грн.; приймала участь в судових засіданнях по справі №759/23069/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОК «КБЕІГ «ПЕРЕМОГА» про усунення перешкод користування гаражем, а саме:22.01.2024р. о 12 годині; 14.03.2024р. о 17 годині; Всього за Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 18.04.2024 року Виконавцем адвокатом Зарубіною Т.М. було надано правничих послуг ОСОБА_1 на загальну суму 13000 (тринадцять тисяч) грн.

Всього було надано за Договором про надання правничої допомоги від 23.10.2023 року правничих послуг на загальну суму 22 000 грн, що підтверджується Актами про обсяг наданої правничої допомоги від 09.11.2023 року та від 18.04.2024р.

Відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо поданих заяв про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та їх заявленого розміру.

Витрати позивача на правничу допомогу по даній справі підтверджуються наступними письмовими доказами наявними у справі: Договором про надання правничої допомоги від 23.10.2023р.; Додатковою угодою №1 від 30.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р; Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 09.11.2023р по Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р.; Актом про обсяг наданої правничої допомоги від 18.04.2024р по Договору про надання правничої допомоги від 23.10.2023р.; квитанцією про оплату правничих послуг від 13.11.2023 року на суму 9000 грн.; ордером адвоката Зарубіної Т.М. на представництво інтересів позивача по даній справі; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Зарубіної Т.М. від 29.12.1998р.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 8 статті 141 цього Кодексу).

Тому, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правничої допомоги повністю у розмірі 22000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача-адвоката Зарубіної Тетяни Михайлівни про відшкодування судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ) 22000 (двадцять дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сенько М.Ф.