Справа 556/3671/23
Номер провадження 4-с/556/1/2024
УХВАЛА

іменем України

23.02.2024 року. сел.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Володимирець скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости Вікторії Вікторівни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости В.В.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Вараському відділі ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче №71257673 від 13.03.2023 р., на підставі виконавчого документу, виданого на виконання рішення Володимирецького районного суду №566/1147/19 від 27.02.2023 р., про усунення перешкоди в використанні земельними ділянками.

06.12.2023 старшим державним виконавцем Мілостою В.В. у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої на ОСОБА_1 , як боржника було накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Однак ОСОБА_1 , після отримання даної постанови та ознайомившись із даною постановою вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-УІІІ). в зв`язку з чим звернувся до суду.

В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутності, та що підтримує скаргу у повному обсязі, просить задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у скарзі.

Державний виконавець Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілоста В.В., в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду скарги, а також не надала жодних заперечень проти скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступне.

На примусовому виконанні у Вараському відділі ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче №71257673 від 13.03.2023 р., на підставі виконавчого документу, виданого на виконання рішення Володимирецького районного суду №566/1147/19 від 27.02.2023 р., про усунення перешкоди в використанні земельними ділянками.

06.12.2023 старшим державним виконавцем Мілостою В.В. у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої на ОСОБА_1 , як боржника було накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Згідно пояснень викладених у скарзі встановлено, що рішення Володимирецького районного суду ОСОБА_1 , виконано максимально можливо, у частині зобов`язання встановлення огорожі він не може виконати, оскільки зі сторони ОСОБА_2 , чиняться перешкоди, позивачка, вона ж і стягувачка не бажає виконувати рішення суду та відмовляється винести межі земельних ділянок в натурі на місцевості.

Також судом встановлено, що з цього приводу скаржник звертався з відповідним повідомленням до державного виконавця, письмово. Однак державний виконавець не перевірила виконання рішення суду, та не з`ясувавши причин винесла оскаржувану постанову.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 цього ж Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону № 1404-VIII, за змістом частин першої - третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною другою статті 63 передбачено, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону № 1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII).

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Для визначення наявності підстав для врахування вищевказаної судової практики визначальною обставиною є встановлення судом невиконання судового рішення за умови лише поважних причин.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 13 жовтня 2021 у справі № 360/4705/20.

У спірному випадку причиною невиконання рішення суду №556/1147/19 Володимирецького районного суду про усунення перешкоди в використанні земельними ділянками, скаржник вказує на те, що невиконання рішення суду відбувається не з його вини а з вини ОСОБА_2 , оскільки з її сторони чиняться перешкоди, оскільки вона не бажає виконувати рішення суду та відмовляється винести межі земельних ділянок в натурі на місцевості.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні докази, які свідчать про існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у вказаній справі, і які виникли не з вини скаржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, та з урахуванням того, що штраф було накладено на скаржника ОСОБА_3 , без відповідної перевірки всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу від 06.12.2023 ВП № 71257673 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, а тому скарга підлягає задоволенню, оскільки, встановлені обставини та відповідні їм докази підтверджують протиправність постанови державного виконавця виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости В.В., а тому наявні підстави для її скасування.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 89, 447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости Вікторії Вікторівни задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілости Вікторії Вікторівни про накладення штрафу від 06 грудня 2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Іванків

Учасники процесу:

Скаржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), мешканець АДРЕСА_1 ,

Державний виконавець: Державний виконавець Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мілоста Вікторія Вікторівна, юридична адреса: м. Вараш, м-н. Вараш, 44, Рівненська область, .