Справа № 297/4419/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Суязова Галина Василіна, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року, ухвалене суддею Гичка О.Б., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 25.04.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб у Виконавчому комітеті Кам`янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №03. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

24.10.2023 Іршавським районним судом Закарпатської області було винесено рішення по справі №297/2760/23 про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 07 серпня 2023 року. Позивачка стверджує, що її попередній представник всупереч її волі самостійно подав заяву до суду про зменшення позовних вимог, оскільки на момент подання позовної заяви до суду ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача аліменти у частці 1/4 від його заробітку, або доходу, однак із незрозумілих для неї причин перед розглядом справи по суті її представник самостійно зменшив позовні вимоги з 1/4 частини аліментів до 1/8 частини, чим вчинив дії всупереч волі та інтересам свого довірителя. На момент подання позовної заяви по вищевказаній справі і на даний час ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою.

До моменту подання позовної заяви позивачка знала, що ОСОБА_1 працює поліцейським СРПП ВП № 1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, має звання старшого сержанта поліції та отримує заробітну плату в сумі 12 000 грн.

Однак, їй стало відомо про те, що у відповідача значно покращився майновий стан, його заробітна плата з кінця листопада 2023 року становить 40 000 грн, в нього наявні земельні ділянки та автомобіль, а також згідно декларації поданої ним за 2022 рік, відповідач має право власності на готівкові кошти сумою 350 000 грн. Тому, дізнавшись про дані обставини та посилаючись на помилку адвоката в іншій справі, вона вирішила звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції обґрунтовує своє рішення тим, що відповідач має постійне місце роботи, отримує стабільне грошове забезпечення. Відповідачем не надано суду доказів щодо виключних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 спроможний надавати допомогу дитині лише на мінімальному рівні, тому суд прийшов до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів з 1/8 до 1/4 від всіх доходів відповідача до досягнення ОСОБА_3 повноліття. На думку суду першої інстанції такий розмір аліментів не є надмірним тягарем для відповідача.

При визначенні розміру аліментів судом також враховано відсутність доказів зі сторони відповідача про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Суд враховує інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, а також вік дитини. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідач мав в наявності вказані майнові цінності та дохід ще в 2022 році, тобто про ці обставини позивачка знала достовірно. ОСОБА_2 звертаючись із позовною заявою до суду ніякими доказами не довела, що збільшення розміру аліментів потрібно для неї у зв`язку з погіршенням її особистого майнового стану чи її здоров`я або здоров`я дитини.

Вважає, що судом першої інстанції ніяким чином не обґрунтовано даний розмір аліментів та не вказано мотивів з яких судом було проігноровано доводи про те, що у відповідача окрім спільної доньки із позивачкою, на утриманні перебувають троє ще інших дітей.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кузь Ю.С., подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції. Вважає, що надані позивачкою докази підтверджують можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від його заробітку.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду щодо збільшення розміру аліментів, тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.09.2020, серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.10.2023 вирішено шлюб, зареєстрований 25.04.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 07.08.2023 (а.с.9).

ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Виконавчим комітетом Кам`янськоі сільської ради Берегівського району Закарпатської області №1115 від 10.11.2023 (а.с.7). Також, згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 29.03.2023 ОСОБА_3 проживає за тією ж адресою(а.с.10).

Відповідно до довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355111872 від 20.11.2023, власником земельних ділянок: земельної ділянки площею 0,3055 га, кадастровий номер: :07:001:0191 та земельної ділянки площею 0,1552, кадастровий номер: :07:001:0187, зазначено ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП 73661175, № 2627/24.10-30 від 07.01.2024, заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.01.2024, становить 0 грн (а.с.63).

Відповідно до інформаційної довідки №3547/5/07-16-12-02-10 від 02.04.2024 про доходи ОСОБА_1 , за період з 01 кварталу по 3 квартал 2023 року, середньомісячний дохід відповідача становить 34 773,86 грн. (а.с.114,115).

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За нормами частин 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно положень ч. ч. 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Свої позовні вимоги, щодо збільшення розміру аліментів, позивачка обґрунтовує тим, що майновий стан відповідача зазнав покращення, оскільки заробітна плата з листопада 2023 року у позивача становить 40 000 грн.

Також посилається на те, що згідно декларації поданої 07.11.2023 відповідач є власником двох земельних ділянок, в його власності перебуває автомобіль та наявні грошові активи у сумі 350 000 грн. Тому, вважає, що оскільки майновий стан відповідача покращився, то вона має право вимагати збільшити розмір аліментів з 1/8 до 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини до 6 років.

Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_2 та збільшив розмір аліментів до 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу) відповідача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я чи дитини, або ж покращилося матеріальне становище, змінився сімейний стан (зменшилась кількість утриманців) чи стан здоров`я платника аліментів.

При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 - 2563 гривні.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовом у серпні 2023 року позивачці були відомі доходи чоловіка, оскільки остання перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2020 по 24.10.2023, тобто більше трьох років.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи позивачки про те, що адвокат у судовому засіданні змінив позовні вимоги з 1/4 до 1/8 розміру аліментів без її на те добровільної згоди, оскільки, це могло бути підставою для скасування рішення суду від 24.10.2023 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яке остання не оспорює, оскільки подала новий позов.

Оскільки, з моменту розірвання шлюбу, тобто з 24.10.2023 і до моменту звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів - до 22.12.2023 майновий стан відповідача не змінився і не покращився, а залишився на тому самому рівні, що і до моменту звернення до суду із позовом, то підстави для задоволення такого позову зараз відсутні.

Також, необхідно враховувати той факт, що відповідач сплачує аліменти за інших трьох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому згідно ч. 5 ст. 183 СК України на трьох і більше дітей відповідач повинен сплачувати аліменти в сумі половини власного заробітку(доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Оскільки, згідно декларації за 2023 рік середньомісячний дохід позивача склав 41 536,50 грн, з яких 20 768,25 грн витрачається на сплату аліментів, тобто по 5 192 грн на дитину, а це більше в два рази, ніж визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, що є цілком достатнім для нормального забезпечення рівня матеріального достатку дитини.

Крім цього, апеляційний суд наголошує на тім, що сімейне законодавство також зобов`язує й матір дитини забезпечити такій достатній рівень матеріального забезпечення, у всякому разі не нижче ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, за наведених обставин, дитина сторін забезпечується на належному матеріальному рівні. Ураховуючи ту обставину, що відповідач сплачує аліменти ще й на інших трьох своїх дітей то частка 1/8 з усіх доходів відповідача, якраз і становить ту пропорцію, як припадає на кожну дитину, що є правильним. При цьому, всі діти відповідача мають право на однакове матеріальне забезпечення з боку свого батька і дискримінація в цьому випадку будь-якої його дитини є неприпустимою.

Враховуючи те, що позивачем не доведено суттєвого покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також погіршення матеріального стану позивача, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків у рівній мірі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Зважаючи на викладене, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, рішення місцевого суду слід скасувати з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 понесені судові витрати у розмірі 1 288,32 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: