Справа № 293/1359/24
Провадження № 2-о/293/71/2024
УХВАЛА

23 вересня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

заінтересовані особи:

1. ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

2. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (адреса місця знаходження: майдан Рад, 1, с-ще Черняхів Житомирський район Житомирська область, 12301, )

про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить:

визнати недієздатним сина ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2 ;

призначити опікуном його, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху за таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 294 ЦПК України, зокрема, визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У порядку вимог ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Зі змісту поданої заяви ОСОБА_2 слідує, що заявник просить визнати ОСОБА_1 недієздатним та призначити його опікуном над ним.

Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

У заяві позивач зазначає, що 12.09.2024 звернувся до органу опіки та піклування із відповідною заявою про надання висновку про доцільність призначення опікуном над особою, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, однак йому усно повідомили, що такий висновок буде надано у судове засідання після винесення ухвали судом про відкриття провадження у даній справі.

Проте зміст заяви та додані документи не містять відомостей, що заявнику дійсно відмовлено у розгляді його заяви за вказаних підстав.

Натомість заявник додає до заяви клопотання про витребування доказів, за змістом якого, посилаючись на норми ст.ст. 182, 300 ЦПК України, просить витребувати у органу опіки та піклування - виконавчого комітету Черняхівської селищної ради подання щодо доцільності призначення його ОСОБА_2 , опікуном над сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до частин 1,2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Дослідивши зміст клопотання заявника про витребування доказів, суд встановив, що таке не відповідає п. 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Заявник не вказує про причини неможливості самостійного отримання доказів про витребування яких клопоче перед судом, зважаючи на вжиті заходи для їх отримання, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені такого клопотання у зв`язку з його передчасністю та необґрунитованістю.

Суд вказує, що подання заяви до органу опіки та піклування та усна відмова у розгляді такої заяви, не є тим доказом, що вказує про причини неможливості самостійного їх отримання.

Суд наголошує, що у разі звернення з відповідним клопотанням до органу опіки та піклування, а саме з метою отримання висновку щодо кандидатури опікуна, має місце відповідний порядок розгляду такого клопотання (заяви) органом опіки та піклування, а не усне повідомлення про відмову у наданні висновку з тих чи інших підстав.

Крім того, в матеріалах позову відсутній і акт обстеження матеріально-побутових умов заявника, який просить визнати його опікуном.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Заявник також у заяві вказує, що догляд за сином здійснює він спільно із дружиною, однак не зазначає та не додає доказів, які вказували б на відсутність можливості саме дружини бути опікуном та здійснювати опіку над сином.

Водночас заявник не залучає матір дитини до участі у справі у відповідному процесуальному статусі.

Суд вказує, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження.

Заінтересовані особи на відміну від заявника самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб.

Також суд звертає увагу на те, що особа відносно якої вирішується питання визнання її недієздтаної, набуває відповідно процесуального статусу заінтересованої особи.

Оскільки справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, то відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_2 без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 84, 175, 177, 185, 293, 294, 300, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів відмовити.

2. Заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

3. Надати заявнику 7-денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви, заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 23.09.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ