ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7393/24Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/687/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта - Черніцького І.Р. ,

представника позивачки - Яворського А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/7393/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ЧЕРНІЦЬКИЙ Іван Романович, на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року (ухвалене суддею Братасюком В.М., дата складення повного тексту судового рішення - не зазначено) в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року ОСОБА_5 (далі - позивачка), в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович, звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якій просила стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2024 року її позов задоволено. При розгляді даної справи їй було надано професійну правничу допомогу, за що вона оплатила 7000 грн, які просила стягнути в її користь з відповідача.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат Черніцький Іван Романович, подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підтвердження понесених судових витрат сторона позивача надала суду договір про надання правничої (правової) допомоги від 01 квітня 2024 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги і квитанцію від 13 травня 2024 на суму 7000 грн.

Звертає увагу, що із додаткової угоди №1 від 01 квітня 2024 року, укладеної між позивачкою та адвокатським бюро «Верум Про», вбачається, що правнича допомога позивачці надавалась згідно угоди №1 від 01 квітня 2024 року, що суперечить інформації, зазначеній в ордері.

Також зазначає, що копія зазначеної у ордері угоди та угоди №1, в порушення норм ЦІІК України, без поважних причин позивачкою не були долучені до матеріалів справи до закінчення судових дебатів у ній.

У зв`язку з наведеним просить додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

19 червня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що у позовній заяві від 01 квітня 2024 року стороною позивача зазначалося, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Увесь пакет необхідних документів для доведення витрат на професійну правничу допомогу були надані у належний строк, тобто протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду. Крім того, відповідачем не було висловлено жодних заперечень до поданої 14 травня 2024 року заяви про подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат Черніцький Іван Романович апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник позивачки - адвокат Яворський Андрій Васильович, проти апеляційної скарги заперечив та просив додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

У квітні 2024 року ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначено, що попередній розрахунок судових витрат позивачки за розгляд справи в суді першої інстанції становить 7000 грн, що є очікуваними витратами за надання професійної правничої допомоги. Також зазначено, що докази понесення таких витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті спору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2024 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстрований 24 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №348.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02 квітня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18, законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі №446/2455/21.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладене, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21.

Як вбачається із позовної заяви, 02 квітня 2024 року сторона позивача скористалася правом на подачу заяви про розподіл судових витрат згідно ч.8 ст.141 ЦПК України.

Справа розглянута Тернопільським міськрайонним судом 13 травня 2024 року у відкритому судовому засіданні та позов задоволено.

14 травня 2024 року представник позивачки - адвокат Яворський Андрій Васильович через засоби поштового зв`язку (трек- номер 830) подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та долучила відповідні докази про судові витрати.

У справі, яка переглядається апеляційний судом, встановлено, що представником позивачки на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи в суді першої інстанції, надано належним чином завірені договір про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 01 квітня 2024 року, що укладений між ОСОБА_5 та Адвокатським об`єднанням «ВЕРУМ ПРО», в особі голови - Яворського Андрія Васильовича, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги та на представництво від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13 травня 2024 року на суму 7000 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №13-05/24 від 13 травня 2024 року (а.с.38-44).

Таким чином витрати позивачки ОСОБА_5 на професійну правничу (правову) допомогу у суді першої інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак позивачка погодилася з таким розміром та не оскаржувала додаткове рішення в апеляційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду, що заява позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути в користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Доводи апелянта про те, що позивачкою докази про надання правничої допомоги, в порушення норм ЦПК України, без поважних причин не були долучені до матеріалів справи до закінчення судових дебатів у ній, колегія суддів відхиляє, оскільки акт приймання-передачі наданої правничої допомоги та квитанція до прибуткового касового ордеру складені 13 травня 2024 року, тобто після ухвалення рішення по суті та відповідно не могли бути подані раніше. Вказане твердження підтвердив представник позивачки у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про те, що стороною позивача договір та додаткову угоду від 01 квітня 2024 року не подано до закінчення судових дебатів у справі, а долучено разом з іншими доказами витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення судом, суд апеляційної інстанції вважає надмірним формалізмом, оскільки акт приймання-передачі наданої правничої допомоги та квитанція до прибуткового касового ордеру складені 13 травня 2024 року.

Суд першої інстанції під час ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог статті 264 ЦПК України правильно встановив, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню та вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ЧЕРНІЦЬКИЙ Іван Романович, - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 23 вересня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак