Справа № 172/2346/23
Провадження № 2/172/603/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В

Ухвалою від 20.08.2024 року заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 року скасоване, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21 липня 2020 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № . Цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК», право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК». 02 грудня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 18209,12 грн, з яких: 10595,26 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,91 грн. сума заборгованості за відсотками; 7612,95 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами. За умовами укладеного кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, незважаючи на це, відповідач не виконав свої обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки передбачені кредитним договором.

Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача.

У зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушене звернутися до суду з даним позовом.

Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі.

Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження у відсутність представника позивача. Крім того, у запереченнях проти заяви про перегляд заочного рішення просить розглядати справу у відсутність представника.

Відповідачка про день та час розляду справи повідомлена, у заяві про переглдя заочоного рішення просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

Згідно зі ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Судом встановлено, що 21.07.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 12720 грн. на строк 12 місяців.

Як посилається у пред`явленому позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

У свою чергу, зі змісту Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ПАТ «Таскомбанк» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення, зазначеними у Реєстрі боржників. Вказаний Договір про відступлення права вимоги був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» 07.10.2016. Реєстр прав вимог до Договору про відступленням права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 матеріали справи не містять, а відтак, докази на підтвердження тих обставин, що право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 21.07.2020 перейшло до ПАТ «Таскомбанк» в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 2.2 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 визначено, що сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників.

Разом з цим, суд зважає на те, що кредитний договір № укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений 21.07.2020 року. У свою чергу, Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк», на який як на доказ набуття ПАТ «Таскомбанк» права вимоги до ОСОБА_1 за договором № від 21.07.2020 року посилається позивач, був укладений 07.10.2016 року. Таким чином, вбачається, що Договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений 07.10.2016, тобто ще до того, як ОСОБА_1 уклав кредитний договір № від 21.07.2020 року з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 1.4 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 заборгованість це невиконані позичальником грошові зобов`язання перед первісним кредитором в частині залишку суми заборгованості відповідно до умов кредитного договору, станом на дату відступлення права вимоги новому кредитору згідно графіку, зазначеному в п. 3.1.2 цього договору.

Разом з цим, встановити графік, зазначений у п. 3.1.2 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016у суду немає можливості, оскільки договір, наданий стороною позивача не містить сторінок 3-6.

Також суд зауважує, що згідно з п.п. 9.2. Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, він діє протягом одного календарного року, а тому станом на 21.07.2020 року, коли між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , строк договору відступлення права вимоги сплив.

Суд також звертає увагу на те, що надана суду копія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року не засвідчена у встановленому законом порядку згідно з вимогами ч. 2 ст. 95 ЦПК України, та не містить частину тексту. Відтак, надана суду копія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року в розумінні ст. 78 ЦПК України не може вважатися допустимим доказом.

Таким чином, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження відступлення ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до ОСОБА_1 за договором № від 21.07.2020 року ПАТ «Таскомбанк».

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ПАТ «Таскомбанк» прав вимоги за договором № від 21.07.2020 року, укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , відповідно відсутні підстави для переходу прав вимоги за договором № від 21.07.2020 року від ПАТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № від 21.07.2020 року.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в разі відмови у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк