Справа № 183/3559/24
№ 2/183/2409/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за період з 01 січня 2023 року по 25 березня 2024 року за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 39 506 грн 99 коп,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2024 року ОСОБА_1 (надалі - позивачка) звернулась до суду з цим позовом, отриманим головуючим суддею 12 квітня 2024 року.

В обґрунтування позову вказала, що на примусовому виконанні Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 183/5120/20 від 19 квітня 2021 року, що видав Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 (надалі відповідач, боржник) аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Боржник систематично не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів. Згідно з довідкою-розрахунком головного державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Червоноштан О. І. на 19 березня 2024 року борг становить 42 189 грн 00 коп. Відповідач обізнаний про обов`язок сплачувати аліменти, довідку-розрахунок отримав особисто під розписку та у встановленому законом порядку не оскаржив, рішення суду добровільно не виконує. Рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили 11 березня 2021 року. Добровільно платити аліменти відповідач не бажає і обставини, які є причиною несплати, не повідомляє. Не наводить причин затримки з виплатою, внаслідок чого позивачка вважає, що ця заборгованість виникла з вини відповідача. Позивачка вказує, що відповідач працює, є фізичною особою-підприємцем з 10 червня 2020 року, Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний).

У позовній заяві позивачка наводить розрахунок пені, виходячи з формули:р = (А1 * 1% * Q1) + (А2 * 1% * Q2) +(Аn * 1% * Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Використовуючи формулу розрахунку пені вказує, що розмір пені за 2023 рік становить 96 305,95 грн, за 2024 рік 3 344,99 грн. Застосовуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України вказує, що розмір пені становить 36 162,00 грн за 2023 рік та 3 344,99 грн за 2024 рік.

Постановленою суддею ухвалою від 21 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Так, судом установлено, що позивачка та відповідач, згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2018 року є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Заочним рішенням від 08 лютого 2021 року, ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/5120/20, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Рішення набрало законної сили 11 березня 2021 року та 21 квітня 2021 року на виконання рішення від 08 лютого 2021 року в частині стягнення аліментів на утримання дитини судом видано виконавчий лист у справі 183/5120/20 /а.с.12/.

19 квітня 2021 року постановою державного виконавця ВП № 65163618 відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі 183/5120/20 щодо стягнення аліментів з відповідача /а.с.13/.

Заочним рішенням від 10 січня 2023 року, ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/2860/22, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 55 679 гривні 81 копійки. Згідно з заочним рішенням неустойку судом стягнуто за період до 30 жовтня 2022 року.

Відповідно до засвідченої копії розрахунку державного виконавця від 19 березня 2024 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 65163618 станом на 19 березня 2024 року становить 42 189,00 грн. З цього ж розрахунку вбачається, що за спірний період з січня 2023 по лютий 2024 року заборгованість нараховувалася у розмірі, визначеному у виконавчому документі (25 %) по 3 013,50 грн щомісячно. Також убачається, що жодної виплати аліментів відповідачем не здійснено /а.с.14-15/.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені (неустойки), суд виходить з такого.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Як установлено у ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19, провадження №61-16670сво19.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

У суду не виникає сумнівів щодо правильності доданого до позовної заяви розрахунку позивача, який перевірений судом, та формули, застосованої при розрахунку пені, згідно з яким розмір неустойки за аліментами, нарахованими за січень 2023лютий 2024, яка виникла у період з 01 лютого 2023 року по 10 квітня 2024 року (435 днів) становить, шляхом арифметичного підрахунку заборгованості за кожним з місяців періоду, 100 650,94 грн (а не 99 650,94 грн, як указано в позовній заяві) однак, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України та враховуючи прохальну частину позову та з урахуванням принципу диспозитивності, підлягає стягненню пеня у розмірі 39 506,99 грн.

В свою чергу, відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду доказів відсутності своєї вини в несплаті аліментів, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у заявленому розмірі.

За таких обставин, ураховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума в розмірі 39 506,99 грн.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору в силу Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підстави викладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст. 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, нарахованих за січень 2023 лютий 2024 року, яка утворилася у період з 01 лютого 2023 року по 01 березня 2024 року, станом на 10 квітня 2024 року, у сумі 39 506 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шість) гривень 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене та підписане 04 липня 2024 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Парфьонов