ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 644/4740/23

провадження № 22-ц/818/2954/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року, ухвалене суддею Черняк В.Г.,-

В С Т А Н О В И В :

У липі 2023 року Акціонерна товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року позов АТ КБ «Приватбанк» - залишено без задоволення.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», просить рішення суду в частині стягнутого судом розміру витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір стягнутих З АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа є нескладною, а розмір понесених судових витрат є очевидно завищеним та неспівмірним ні з ціною позову, ні зі складністю справи.

Крім того, відповідачем не було надано суду розрахунок витрат часу, витраченого адвокатом на ведення справи у суді.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу в частині оскарження Банком стягнутого судом розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000грн. залишити без задоволення, а рішення суду в цій частині залишити без змін, посилаючись на те, що обов?язок доведення неспівмірності судових витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Разом з тим, Банком не доведено неспівмірності заявлених ним таких витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині витрат на правничу допомогу, тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стягуючи з Банка витрати понесені відповідачем за надання правової допомоги в розмірі 10 000грн. суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 та пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу разом із позовною заявою було надано наступні документи:

копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1163608;

копію договору про надання правової допомоги від 06 січня 2024 року;

розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката від 06 березня 2024 року;

акт приймання-передачі робіт з надання правничої допомоги від 06 березня 2024 року.

Згідно п.1.1 договору вдвокат зобов?язується надати клієнту правничу допомогу по скасуванню заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2023 року у цивільній справі №644/4740/23 та в ході розгляду в суді цивільної справи N№644/4740/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за дорученням Клієнта усюди здійснювати його представництво. Клієнт зобов?язується оплатити Адвокату надання правничої допомоги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.1.2 адвокат за цим договором діє без обмеження повноважень і надає Клієнту таку правничу допомогу: надання консультацій та роз?яснень з правових питань; вивчення матеріалів справи; допомога в збиранні та підготовці доказів; вивчення, аналіз чинного законодавства і судової практики; підготовка заяви про перегляд заочного рішення, відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив та здійснення представництва інтересів Клієнта під час розгляду справи в суді шляхом участі в судових засіданнях. Адвокат має право на складання заяв, клопотань та інших процесуальних документів по справі та подання їх до суду від імені Клієнта.

Як вбачається із розрахунку уми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката від 06 березня 2024 року адвокатом надавалися відповідачу наступні послуги:

Вивчення матеріалів справи 1год. 500грн.;

Підготовка заяви про перегляд заочного рішення 4год. 3 500грн.;

Підготовка уточненої заяви про перегляд заочного рішення 2год. 1 500грн.;

Підготовка відзиву на позовну заяву 2год. 1 500грн.;

Підготовка заяви про застосування строку позовної давності 1год. 500грн.;

Підготовка відзиву на заяву про зменшення розміру позовних вимог 2год. 1 500грн.;

Прибуття до суду у призначений судом час 24 січня 2024 року 1год. 500грн.;

Прибуття до суду у призначений судом 06 березня 2024 року 1год. 500грн.,

Усього на суму 10 000грн.

З акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги вбачається, що за надання юридичних послуг відповідачем внесено гонорар в сумі 10 000 грн.

На підтвердження оплати в сумі 10 000грн. відповідачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру.

Натомість позивач заперечував проти зазначеного розміру витрат на правову допомогу, оскільки відповідачем не надано документів, що відображають обсяг виконаних адвокатом робіт та затрачений час на їх виконання.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи характер виконаної адвокатом Письменною В.М. роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, а також з урахування заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу (правову) допомогу, колегія суддів дійшла висновку доведеність відповідачем понесених ним витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000грн. Підстав для зменшення зазначеного розміру витрат колегія суддів не вбачає.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина