Справа № 128/2489/22
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої- судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривонос Д.О.,

за участю: представника позивача адвоката Вдовцової Л.К. та представника відповідача адвоката Олійника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою»,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2022 року позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2019 року їй належить земельна ділянка площею 0.0408 гектарів, кадастровий номер :06:001:0496, що розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, наданої для садівництва, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . І вона як його дружина є спадкоємицею першої черги спадкування по закону на належну йому земельну ділянку. По сусідству з вказаною земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка відповідачки по справі ОСОБА_2 з кадастровим номером- :06:001:1322.

Зазначає, що в кінці 2021 року при виготовлені Державного акту від 01.12.2021 на своє ім`я відповідачка порушивши межі їх земельних ділянок, самовільно захопила частину земельної ділянки площею 0,0043 га за рахунок, вже належної їй земельної ділянки, перемістивши межі між їхніми земельними ділянками. Внаслідок цього, на її розсуд , незаконно частина належної їй земельної ділянки перейшла у власність відповідачки, чим остання створила їй перешкоди у користуванні її власності. При цьому на її усні претензії відповідачка не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою.

Тому просить суд усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою площею 0,0043 гектарів, кадастровий номер :06:001:0496, що розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, наданої для садівництва, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути її позивачу; стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати по справі.

21.04.2023 представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Олійником О.Л. подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, виходячи з такого.

Вказує, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 318 від 06.05.1998 відповідач є власником земельної ділянки, площею 0,0616 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради. Дана земельна ділянка була надана відповідачу у власність на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів від 03.12.1996.

Згодом відповідач звернулась до експертної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 05.10.2021 встановлені межі земельної ділянки відповідача, з якими погодився Позивач, про шо свідчить її підпис на даному акті. На підставі виготовленої технічної документації, згідно витягу з ДРРП від 04.12.2021 за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:1322 площею 0,0616 га.

Представник відповідача зазначає, що відповідач в встановленому законодавством порядку набула права власності на земельну ділянку, винесла межі в натуру, погодила дані межі з суміжними землекористувачами (в тому числі і з позивачем) та відповідно здійснила державну реєстрацію свого права на володіння земельною ділянкою, тобто відповідач ніяким чином не порушив прав позивача на володіння земельною ділянкою, яка їй належить, а навпаки - встановив межі своєї ділянки на місцевості та отримав відповідне погодження від позивача, шляхом підпису на акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 05.10.2021.

Вважає, що позивачем не доведено та не встановлено порушення свого права, за захистом якого вона звертається, тим більше діями відповідача; жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надав. Як встановлено з позовної заяви, ділянці позивача присвоєно кадастровий номер. У разі наявності кадастрового номеру - відомості про дану земельну ділянку та її межі містяться в ДЗК; аналогічна ситуація і в відповідача. Тобто, межі даних земельних ділянок встановлені та захоплення частини земельної ділянки в іншу власність без скасування відповідної реєстрації є неможливим, тому доводи позивача та тим більше позовні вимоги є абсурдними, незаконними та необґрунтованими.

15.05.2023 поштою на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що під час виготовлення Державного акту від 01.12.2021, було безспірно встановлено, що належна їй частина земельної ділянки перебуває у власності та користуванні суміжного землевласника ОСОБА_2 . Фактично відбулося зміщення суміжної межі між земельними ділянками у бік збільшення ділянки відповідача. Наразі, внаслідок цього незаконно частина її земельної ділянки перейшла у власність відповідачки, чим створила їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Це підтверджується кадастровим планом від 26.08.2022, складеним інженером -землевпорядником, де відображено перетин земельної ділянки, належної їй та ОСОБА_2 .

Тому позивач не погоджується з наведеними запереченнями у відзиві відповідачки, що не має підстав для задоволення мого позову. Вважає, що не має значення в даному випадку, що вона підписала акт погодження меж від 05.10.2021, бо вона його підписувала не бачивши; при цьому, в кадастровому плані її земельної ділянки від 16.11.2021 вже показано захоплення належної їй земельної ділянки з боку відповідачці. Вказує, що як виявилося цей кадастровий план є відмінним від плану зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2 від 06.05.1998: там рівна межа між їхніми земельними ділянками, а в кадастровому плані з боку земельної ділянки ОСОБА_2 по межі, вона виступає з захватом на межах. Вважає, що це і є основний доказ по факту захоплення, належної їй земельної ділянки з боку ОСОБА_2 .

Тому просить позовні вимоги задовільнити у повному обсязі та усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою.

30.01.2024 у судовому засіданні представник позивача адвокат Вдовцова Л.К. підтримала позов позивачу у повному обсязі, з підстав зазначених у ньому. Суду зазначила, що кадастровий план був виготовлений пізніше, тобто на момент підписання позивачем акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 05.10.2021 не було кадастрового плану і при позивачці не вимірялась дана земельна ділянка.

Представник відповідача адвокат Олійник О.Л., 30.01.2024 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, оскільки вважає його повністю необґрунтованим, адже своїм підписом в акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 05.10.2021 позивач зазначила, що жодних претензій у неї немає. Також вважає, що заявлена позовна вимога позивача про повернення земельної ділянки є безпідставною, оскільки в такому випадку необхідно скасовувати саме рішення про надання земельної ділянки у власність відповідачу та скасовувати реєстрацію земельної ділянки.

09.09.2024 в судове засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; заяв про відкладення засідання до суду не подавали.

Суд, з урахуванням думки представників сторін, які не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб.

У даному судовому засіданні представник позивача адвокат Вдовцова Л.К., представляючи інтереси позивача зазначала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину їй належить в порядку спадкування земельна ділянка НОМЕР_1 , 0408 гектарів, кадастровий номер :06:001:0496, що розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, успадкована від свого чоловіка. Пояснила, що коли ОСОБА_1 звернулась за виготовленням державного акту на своє ім`я, з`ясувалося, що на її земельній ділянці є накладка, тобто це і є доказом того, що відповідачка захопила земельну ділянку розміром 000,43 га, яка належать ОСОБА_1 . Також суду доповнила, що у державних актах зазначено план зовнішніх меж, які мають квадратну форму; при цьому якщо звернутись до внутрішнього плану земельної ділянки, у якій інша конфігурація земельної ділянки, яка відрізняється від зовнішніх меж, а тому вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Представник відповідача - адвокат Олійник О.Л. в судовому засіданні повністю заперечував щодо даного позову, оскільки він є необґрунтованим. Суду зазначив, що ідентифікатором сформованої земельної ділянки згідно до закону є її кадастровий номер. Так, відповідно до свідоцтва про спадщину там вже зазначений кадастровий номер ділянки позивача, тому відповідно відповідач маючи державний акт та бажаючи привести в законність свою земельну ділянку, звернулась до організації для виготовлення земельної документації, тобто після того як була вже сформована земельна ділянка позивача. В подальшому на піставі документації відповідачем було приватизовано її земельну ділянку. Окрім того, вказав, що якщо позивач вважала, що є накладка на земельну ділянку, то вона мала право скористатись висновками земельною експертизою, однак цього не зробила. Тому вважає що матеріали справи не містять належних, допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог. У зв`язку з чим , просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши вступне слово представників сторін, вивчивши позов, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та такими, що підлягає відмові у задоволені, виходячи з такого.

Судом установлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2009, належить земельна ділянка площею 0,0408 гектарів, кадастровий номер :06:001:0496, що розташована на території Писарівськоі сільської ради Вінницького району Винницької області, наданої для садівництва, яка належала померлому ОСОБА_3 (чоловіку позивача) на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН, виданого Писарівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 06 травня 1998 року, на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів від 03.12.1996, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 319 (а.с.6,7).

Окрім того, з долученої до відзиву на позовну заяву представником відповідача копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Писарівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 06 травня 1998 року, на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів від 03.12.1996, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 318, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,0616 га, кадастровий номер :066001:1322, розташованої на території Писарівськоі сільської ради Вінницького району Винницької області, наданої для садівництва (а.с.55), що також підтверджується копіями витягів: з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №288452966 від 04.12.2021 (а.с.57) та з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-021 від 16.11.2021 (а.с.58-59).

З копії акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (згідно вимог наказу Держземагенства від 18.05.2010 №376 зі змінами від 19.07.2010 №542 та від 25.02.2011 №117) від 05.10.2021, судом убачається, що інженером-землевпорядником ОСОБА_4 та власником ОСОБА_2 , у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок: голови Правління ГО «СДТ» Писарівський», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , було встановлено межі земельної ділянки, площею 0,0616 га, кадастровий номер :066001:1322, розташованої на території Писарівськоі сільської ради Вінницького району Винницької області, з якими погодилися інші власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, в тому числі і позивач ОСОБА_1 , про що свідчить підпис останньої у вищевказаному акті (а.с.56).

Застосовую норми матеріального та процесуального право суд виходить з такого.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України (далі ЗК України) порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок (ч. 6 ст. 106 ЗК України).

Згідно зі статтею 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

У позові позивач ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_2 , порушивши межі земельних ділянок самовільно захопила частину належної їй земельної ділянки площею 0,0043 га та за рахунок вже належної їй земельної ділянки перемістила межі між їхніми земельними ділянками, а тому відповідач, як власник суміжної земельної ділянки, чинить перешкоди у користуванні позивачем належною їй земельною ділянкою. Тому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою площею 0,0043 гектарів, кадастровий номер :06:001:0496, що розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, наданої для садівництва, яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути її позивачу.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності (користуванні) позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста.

В свою чергу, з метою з`ясування обставин справи, зокрема перевірки відповідності фактичних площ земельних ділянок та відповідність меж земельної ділянки, площею 0,0043 га, кадастровий номер :06:001:0496, як на стадії підготовчого , так і на стадії судового провадження ані позивачем, ані її представником суду заявлено не було клопотання про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи, також з такого питання висновку експерта або спеціаліста на замовлення сторонами суду - не було подано .

Водночас, доводи представника позивача адвоката Вдовцової Л.К. про те, що експертизу у даній справі має робити саме відповідач, суд вважає хибними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд вважає, що лише конфігурація меж земельної ділянки, яка зафіксована в кадастровому плані не може бути єдиним достатнім та допустимим доказом на обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляду справи ані позивачем ані її представником не надано суду належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів порушення відповідачем межі між земельними ділянками сторін та створення відповідачем перешкод позивачу у користуванні належною їй земельною ділянкою, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Згідно до положень, викладених в ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивача, оскільки в задоволені позову судом відмовлено повністю.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою»,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 23.09.2024.

Суддя: Олена САЄНКО