Провадження № 2/359/160/2024
Справа № 359/5437/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Слободинської В.І.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

встановив :

22 серпня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов позов, яким представник позивача ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 11800,00 грн. заборгованості по орендній платі, 38 095, 20 грн. вартості неповернутого з тимчасового користування обладнання, 38400,00 грн. неустойки, що всього складає 88295,20 грн.; розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 березня 2023року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне. Позовна заява підписана ОСОБА_3 , але при цьому відсутні належні документи останньої на її представництво позивача у даній справі. Так, до позовної заяви ФОП ОСОБА_1 додано довіреність за №04/01/21 від 04 січня 2021 року, якою він уповноважує ОСОБА_3 представляти власні інтереси в усіх судах України. Вказана довіреність підписана особисто позивачем та скріплена його печаткою, проте вона не є нотаріально засвідченою. Також з додатку до позову під № 1 вбачається, що позивач через систему «Електронний суд» надає ще одну довіреність, проте вказаний документ відсутній в матеріалах справи відсутній. Інших належних документів, які підтверджують повно-важення ОСОБА_3 на представництво інтересів позивача в суді, та які б відповідали вимогам ч.2, 4 ст.62 ЦПК України ОСОБА_1 до суду не надано. Позивач не є юридичною особою, а видана ним довіреність на представництво ОСОБА_3 його інтересів, не відповідає вимогам закону, а тому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, яка підписана ОСОБА_3 , є позовною заявою, що підписана особою без належних повноважень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання представника підтримав та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 проти даного клопотання в судовому засіданні заперечував, оскільки через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_3 надала ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Суд, заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказаими, прийшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для пред-ставництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частити 1, 3 ст. 244 ЦК України).

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи (п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заяв-леного клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи.

Відповідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті. Довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем. Довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу. Довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право роз-порядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоратив-ними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених. Довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.

Аналогічний перелік довіреностей, які прирівнюються до нотаріально посвідчених, наведений також у ч. 2 ст. 40 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом.

Статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме : самостійною, ініціативною, систематич-ною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господа-рювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому, юридичний статус «фізична особа підприємець» сам

по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право -, та дієздатності.

Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Зважаючи на вказане, аналізуючи норми ст. 244, 245 ЦК України та ст. 62 ЦПК України, суд приходить переконання, що фізична особа підприємець не має статусу юридичної особи, по суті залишається фізичною особою і, відповідно, не має права видавати доручень на представництво власних інтересів третіми особами, в тому числі в суді, без їх нотаріального посвідчення.

Судом встановлено, що позов від імені ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» та підписано ОСОБА_3 .. На підтвердження її повноважень разом з позовною заявою приєднано документ з назвою «довіреність №04/01/21 від 04 січня 2021 року» видану та посвідчену печаткою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адвокату Котлубовській І.В. на представлення його інтересів в усіх судах України.

Проте, зважаючи на вказані вище висновки суду, дана довіреність є недійсною, оскільки фактично видана фізичною особою та не посвідчена нотаріально.

Крім того, у разі подання представником позивача чи від імені позивача заяви в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, які підписані електронним підписом відповідно Положення про Єдину систему інфор-маційно-комунікаційної систему та/або положень, що визначають порядок функціону-вання її окремих підсистем (модулів) (ч. 7 ст. 60 ЦПК України).

Судом встановлено, що при зверненні до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , його представником ОСОБА_3 вказано у додатку №1 «Довіреність», однак даний документ через систему «Електронний суд» не приєднано.

Більш того, лише 08 квітня 2024 року адвокат Котлубовська І.В. подала до суду через систему «Електронний суд» інформацію з Єдиного реєстру адвокатів України, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 962 від 27 листопада 2020 року, на підтвердження своїх повноважень як адвоката, та Ордер від 25 серпня 2022 року на надання правничої (правової) допомоги укладений між нею та ФОП ОСОБА_1 на представництво його інтересів в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області та Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

Відтак, на момент звернення 22 серпня 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, адвокат Котлубовська І.В. не мала повноважень на представлення інтересів позивача, оскільки таке право : не було підтверджено належними доказами та виникло пізніше, а саме з 25 серпня 2022 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;

Наведене в сукупності свідчить про те, що вказаний позов подано 22 серпня 2022 року до суду від імені позивача ОСОБА_1 адвокатом Котлубовською І.В., яка ще не мала повноважень на ведення справи від імені позивача, а тому позовну заяву на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слід залишити без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 258- 259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 12 квітня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва