Справа № 403/150/22
Провадж.№ 2-н/481/155/2024
УХВАЛА

іменем України

(про відмову у видачі судового наказу)

08.07.2024 року м.Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті спожитого природного газу з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

28.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Устинівського районного суду Кіровоградської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті спожитого природного газу з ОСОБА_1 у розмірі 23 662,00 гривень.

Ухвалою від 10.06.2024 року заяву разом з додатками передано за підсудністю на розгляд до Новобузького районного суду Миколаївської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.07.2024 року головуючою суддею визначено Уманську О.В.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Ст. 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п.п.4, 5 ч.2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються серед іншого - копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ( п.3, 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України).

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження і аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Як вбачається з заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті спожитого природного газу, заявник просить стягнути заборгованість яка утворилася за адресою АДРЕСА_1 по особовому рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 . На підтвердження цього надає довідку про фінансовий стан.

Разом з тим, обумовлені докази не підтверджують тієї обставини, що з заявником було укладено договір, оскільки будь-яких документів які в договірних відносинах ідентифікують споживача, зокрема заява приєднання чи інше ( з підписом та персональними даними) суду не надано.

Крім того в порушення вимог п.3ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимогу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.12.2020 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Натомість заявник просить стягнути заборгованість за адресою АДРЕСА_1 за період з листопада 2020 року по травень 2022 року, тобто після зміни зареєстрованого місця проживання особи. При цьому право власності на нерухомість по АДРЕСА_1 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, за ОСОБА_1 не зареєстроване.

До заяви також додано копію вимоги адресованої ОСОБА_1 про сплату боргу за спожитий газ датовану 25.05.2021 роком, натомість не додано доказів її направлення адресату та її отримання. Все вищезазначене викликає у суду сумніви щодо безспірності заявленої заявником вимоги.

Таким чином, враховуючи викладене, заявником вимоги ст. 163 ЦПК України дотримані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім цього суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Натомість п.8 ст.28 ЦПК України визначає, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Керуючись ст.ст.163,165,258-260 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті спожитого природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В.Уманська