Постанова

Іменем України

16 квітня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1610/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах яких діє представник Гуцол Руслан Іванович ,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 11 грудня 2023 року про повернення позовної заяви

в складі судді Савчук Т. В.

у цивільній справі №755/18953/23 Дніпровського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 ,

третя особа - Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК",

про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання об'єкта нерухомої власності спільним сумісним майном та визнання права власності на частину нерухомого майна внаслідок його поділу між співвласниками,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв'язку з не наданням належних доказів на підтвердження повноважень представника позивача - адвоката Гуцола Р. І.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач через свого представника Гуцола Р. І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в Ордері на правничу допомогу не зазначена конкретна назва суду, а саме Дніпровський районний суд м. Києва, що є підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України, представництво в суді, як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Верховний Суд в постанові від 14.11.2019 у справі №910/1669/19 зазначив, що ордер на надання правової допомоги, в якому у графі "назва органу, у якому надається правова допомога" не зазначено конкретний суд, а написано: "у будь-яких судах України органи державної влади" є належним підтвердженням повноважень адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника Гуцола Р. І. , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом. На підтвердження повноважень представника позивача - адвоката Гуцола Р. І. останнім до позовної заяви долучено Ордер про надання правничої (правової) допомоги Серія АА №1355383 від 24.11.2023 (далі - Ордер) та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КВ №000849 (а. с. 12-13).

В Ордері зазначено, що на підставі Договору про надання правової допомоги №12/09-1 від 12.09.2022 ОСОБА_1 уповноважує Гуцола Р. І. на здійснення представництва її інтересів у Дніпровському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді та Верховному Суді.

З наведеного слідує, що в Ордері, який долучено до позовної заяви зазначено суд, в якому адвокат Гуцол Р. І. здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за наведених вище обставин, зазначення в Ордері декількох судів, в якому Гуцол Р. І. має право здійснювати представництво інтересів позивача, не свідчить про відсутність належних доказів на підтвердження повноважень та відповідно не може бути підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку не підлягає врахуванню правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18, де адвокату було надано строк для усунення недоліків та, усуваючи недоліки, адвокат надав ордер, в якому було зазначено, що надає правову допомогу "в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування".

Зокрема, серед іншого, Велика Палата Верховного Суду у справі №9901/847/18 зазначила, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Як вже вказувалося вище, в Ордері, який долучено адвокатом Гуцолом Р. І. до позовної заяви конкретно вказано назву суду першої інстанції - Дніпровський районний суд м. Києва.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає помилковим та передчасним висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження повноважень представника позивача.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

За вказаних обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставною, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах яких діє представник Гуцол Руслан Іванович , - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська