КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Бершадської Ірини Миколаївни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місті Києві та Київській області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабаніна Олена Геннадіївна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Шабаніна Олена Геннадіївна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобов`язання вчинити дії.

23.06.2023 до Шевченківського районного суду м. Києва на запит направлено копію матеріалів спадкової справи №5/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шабаніною Оленою Геннадіївною 29.04.2021.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року клопотання представника позивача про зміну первісного відповідача належним відповідачем задоволено. Замінено Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області на належного відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» про передачу справи для розгляду за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва задоволено. Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна», третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Шабаніна Олена Геннадіївна про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобов`язання вчинити дії, передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

04.08.2023 до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 08.08.2021 для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказує, що між Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_2 30 серпня 2013 року укладено Договір №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до виписки з рахунку в іноземній валюті від 19.05.2017 року залишок на рахунку ОСОБА_2 становив 45 963,89 доларів США.

11 січня 2019 року ОСОБА_2 склала заповіт на все своє майно, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право на позивача ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Часом відкриття спадщини став день 12 грудня 2020 року.

Позивач, в межах встановленого законодавцем шестимісячного терміну прийняла спадщину, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шабаніній Олені Геннадіївні, яка, в свою чергу, 29.04.2021 року завела спадкову справу №5/2021.

Приватному нотаріусу була надана уся наявна у спадкоємиці інформація з приводу спадкового майна. В тому числі, були надані дані щодо наявності грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Однак, відповідно до отриманої з Банку відповіді, встановлено, що на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 Головного управління по місту Києву та Київській області в АТ «Ощадбанк» знаходиться грошові кошти в розмірі лише 3,89 доларів США.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шабаніною О.Г., 03.08.2021 року, на ім`я ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в тому числі, на вклади з відповідними відсотками, компенсаціями, які нараховані на день виплати вкладів, та належали померлій, що підтверджено довідкою №46/12-05/11826 БТ від 09.06.2022 року Акціонерним Товариством «Державний Ощадний Банк України», що знаходяться на зберіганні, в тому числі у філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10026/0187 на рахунку № НОМЕР_2 , з сумою залишку, станом на 04.06.2021 - 3,89 доларів США

З відповіді АТ «Державний ощадний банк України» від 05.11.2021 року №46-09/6818-71534/2021-00/вих. представнику позивача стало відомо, що Деснянським УП ГУНП у м. Києві за фактом заволодіння грошовими коштами з рахунку ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0000241 від 30.01.2021 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

Позивач вказує, що співробітники АТ «Державний ощадний банк України», діючи в порушення п.п.4.1.3, 4.1.4, 4.1.5 Договору, не забезпечили збереження грошових коштів на рахунку, без проведення належної верифікації, аутентифікації та ідентифікації клієнта банку, незаконно видали грошові кошти в розмірі 43 960 доларів США.

Вказані обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом, згідно вимог якого позивач просив суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на грошові кошти в розмірі 43 960 доларів США, що на момент відкриття спадщини за фактом смерті ОСОБА_2 зберігались на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області, в порядку спадкування за заповітом.

- зобов`язати відповідача - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» () виконати умови Договору №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахункове-касове обслуговування від 30.08.2013 року щодо зарахування грошових коштів в сумі 43960 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 та повернути кошти належному отримувачу ОСОБА_1 .

- судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за позивачкою ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в розмірі 43 960 доларів США, що на момент відкриття спадщини за фактом смерті ОСОБА_2 зберігались на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області, в порядку спадкування за заповітом.

Зобов`язано відповідача АТ «Державний ощадний банк України» виконати умови договору №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахункове-касове обслуговування від 30 серпня 2013 року щодо зарахування грошових коштів в сумі 43 960 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ТВБВ №10026/0187 АТ «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 та повернути кошти належному отримувачу ОСОБА_1 .

Стягнуто з відповідача АТ «Державний ощадний банк України» на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 12 405 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Бершадської Ірини Миколаївни з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що на думку АТ «Ощадбанк» судом при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано до спірних правовідносин ст.10 Конституції України, ст.ст.1068, 1166 ЦК України, п.п.8.1, 8.2, 8.3 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст.1, 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», ст.ст.1, 8, 12, 30, 40 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», п.13 р. 1 Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 25.09.2018 №103, та порушено норми ст.ст.5, 48, 51, 376 ЦПК України.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано що Банком вжито всі передбачені законодавством заходи щодо встановлення особи клієнта, клієнтом надано доручення Банку щодо видачі коштів, яке банк виконав належним чином.

Обов`язок Банку виконати розпорядження клієнта про видачу або перерахування грошових коштів з його рахунку прямо передбачений нормами чинного законодавства України.

Дані пред`явленого паспорта на ім`я Клієнта, зазначені державною (офіційною) мовою, повністю відповідали даним паспорта Клієнта, які містились в електронному архіві АТ «Ощадбанк» і були отримані від ОСОБА_2 (Клієнта) при відкритті поточного рахунку.

Отже, встановлення особи клієнта ОСОБА_2 , яка 28.01.2021 звернулася за видачою коштів з поточного рахунку Клієнта, проведення її ідентифікації та верифікації було здійснено у відповідності до ст.ст.1, 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 25.09.2018 №103, за пред`явленим нею паспортом громадянина України. Вказаною особою було пред`явлено паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера Клієнту, які унеможливили виникнення будь-яких сумнівів щодо встановлення особи, яка звернулась до Банку за вчиненням даної операції.

На виконання вимог ст.ст.1, 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 25.09.2018 №103 до здійснення операції по видачі готівки працівник Банку здійснив належну перевірку клієнта, ідентифікацію та верифікацію клієнта, а саме: перевірив прізвище, ім`я та по батькові українською мовою, дату народження, номер та серію паспорта громадянина України, дату видачі та орган, що його видав, відомості про місце проживання, реєстраційний номер облікової картки, що відповідали пред`явленому клієнтом оригіналу паспорта на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 .

Крім того, фото клієнта в пред`явленому на ім`я ОСОБА_2 паспорті громадянина України відповідало клієнту.

Саме після належної ідентифікації та верифікації Банком були видані грошові кошти з поточного рахунку Клієнта в іноземній валюті в сумі 43 960,00 доларів США.

Разом з тим, зазначає, що судом безпідставно відхилено належні доводи відповідача щодо дотримання працівниками банку всіх необхідних, можливих та вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством, щодо проведення належної перевірки, ідентифікації та верифікації фізичної особи як клієнта Банку.

Крім того, жоден нормативно-правовий акт не містить вимоги щодо перевірки/звіряння фотокартки у паспорті громадянина України, пред`явленому Клієнтом Банку в оригіналі, з фотокарткою, що міститься в архіві Банку.

Також, обраний позивачем та задоволений оскаржуваним Рішенням спосіб захисту щодо зобов`язання Банк виконати умови договору щодо зарахування грошових коштів в сумі 43960 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ТВБВ № НОМЕР_5 АТ «Ошадбанк» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 та повернути кошти належному отримувачу ОСОБА_1 , не є належними, ефективними способами захисту, оскільки судом взагалі не визначено, які саме дії слід вчинити Банку згідно вказаного рішення.

Однак вважає, що суд не визначив, які конкретно умови та які пункти договору №10353126 від 30.08.2013 Банк має виконати і у який спосіб Банк має провести таке виконання згідно рішення суду. Окрім того Судом не враховано, що Банк не є набувачем спірної суми грошових коштів, яка була отримана третьою особою (шахраєм), у володінні Банка відсутні грошові кошти Позивача та/або ОСОБА_2 , отже виникає питання на якій підставі та на які грошові кошти визнано право власності Позивача та яким чином, у яким спосіб Банк має виконати дану вимогу. Оскільки кошти не перебувають у розпорядженні Відповідача, а знаходяться у власності третьої особи, то заявлена позовна вимога про визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в розмірі 43 960 доларів США є неефективним способом захисту.

Отже, на думку апелянта, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у спірних правовідносинах, відповідно позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню, а судове рішення є нечітким та незрозумілим.

Водночас апелянт також звертає увагу суду, що філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» не є юридичною особою, а тому не може бути стороною даного цивільного спору. При цьому, відповідачем у даній цивільній справі визначено саме філію, яка не може бути відповідачем згідно з норм ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Сисоєв Д.О., який діє в інтересах - ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Вказує, що AT «ОЩАДБАНК» не було вжито всіх необхідних, можливих та вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством щодо проведення належної перевірки, ідентифікації та верифікації фізичної особи як клієнта Банку.

Операція з видачі коштів була проведена банком в порушення вимог чинного законодавства, зокрема вимог ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»

Завдяки таким діям працівників банку (відповідача), з рахунку Клієнта банку були безпідставно списані 43 960 доларів США.

Вважає, що всі доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах закону, є необґрунтованими та такими, що не можуть стати підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилалась позивачка, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому визнання за нею права на спадкове майно, а саме: на грошові кошти у розмірі 43 960 доларів США, що на момент відкриття спадщини за фактом смерті ОСОБА_2 зберігались на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 АТ «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області, в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню.

Також суд зазначав, що знайшли своє підтвердження і обставини, на які посилалась позивачка, щодо обов`язку банку виконати умови Договору №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування від 30.08.2013 року щодо зарахування грошових коштів в сумі 43 960 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ТВБВ №10026/0187 АТ «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по

м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 та повернути кошти належному отримувачу - ОСОБА_1 .

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що між АТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_2 , 30 серпня 2013 року укладено Договір №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахунково-касове обслуговування.

Згідно предмету договору банк відкрив вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_1 (Рахунок) в USD для зберігання грошових коштів, проведення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору Вкладник мав право одержувати кошти з рахунку частково або повністю та поповнювати Рахунок.

За п.4.1 Договору, Банк зобов`язувався відкрити Рахунок та зарахувати на нього кошти.

Згідно з п. 4.1.2 Договору Банк зобов`язався нараховувати та сплачувати проценти за Рахунком відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.4.1.3 Договору Банк зобов`язався забезпечити збереження і повернення коштів відповідно до умов Договору.

За п.4.1.4 Договору Банк зобов`язався проводити операції по Рахунку за дорученням Вкладника або його представника відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п.4.1.5 Договору Банк зобов`язався гарантувати таємницю по операціях за Рахунком вкладника. Без згоди Вкладника довідки третім особам можуть бути надані лише у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.1.6 Договору Банк зобов`язався сплачувати нараховані проценти в розмірі та у строки, передбачені умовами Договору.

За п.4.1.7 Договору Банк зобов`язався виконувати доручення Владника на здійснення договірного списання коштів з його Рахунку в порядку, встановленому чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно виписки з рахунку в іноземній валюті від 19.05.2017 року, залишок на рахунку ОСОБА_2 становив 45 963,89 доларів США.

Судом встановлено, що 11 січня 2019 року ОСОБА_2 склала заповіт на все своє майно, що їй буде належати на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть

Серії НОМЕР_6 , видане Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) 12.12.2020 року.

За заявою позивачки, яка прийняла спадщину, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шабаніною О.Г. заведена спадкова справа №5/2021 від 29.04.2021 року.

Відповідно до інформації з АТ «Державний ощадний банк України», наданої нотаріусу, на рахунку №3126, відкритому в ТВБВ №10026/0187 Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» і належить померлій ОСОБА_2 , знаходиться грошові кошти в розмірі 3,89 доларів США.

03.08.2021 року на ім`я ОСОБА_1 нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в тому числі на вклади з відповідними відсотками, компенсаціями, які нараховані на день виплати вкладів, та належали померлій, що підтверджено довідкою №46/12-05/11826 БТ від 09.06.2022 року Акціонерним Товариством «Державний Ощадний Банк України», що знаходяться на зберіганні, в тому числі у філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10026/0187 на рахунку № НОМЕР_2 , з сумою залишку, станом на 04.06.2021 - 3,89 доларів США.

З інформації, наданою до суду, АТ «Державний ощадний банк України», судом встановлено, а сторонами не заперечується, що на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 на рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 знаходилось 43963,89 доларів США.

Також встановлено, що Деснянським УП ГУНП у м. Києві за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами з рахунку ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0000241 від 30.01.2021 року за ч. 4 ст.190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №00000241 від 30.01.2021 року, копії яких додано до матеріалів позову, вбачається, що невстановлена досудовим розслідуванням особа, 28.01.2021 року, діючи нібито від імені ОСОБА_2 , знаходячись в ТВБВ №10026/0076 філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», отримала грошові кошти в сумі 43960 доларів США, подавши до банку підроблений паспорт ОСОБА_2 .

Так, представник позивачки вказує, що з метою реалізації свого права на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , остання звернулись до АТ «Державний ощадний банк України» з листом від 20.07.2022 року про отримання коштів.

Однак, листом від 15.08.2022 року №100.22-07/24887/2022-26/вих АТ «Державний ощадний банк України» було фактично відмовлено в одержанні грошових коштів, які належали ОСОБА_2 , з посиланням на шахрайське заволодіння коштами, які знаходились на рахунку, про що Деснянським УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000241 від 30.01.2021 року, за ч.4 ст.190 КК України.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленим у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог глави 72 ЦК України, встановлені загальні положення про банківський рахунок.

За ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Стаття 1073 ЦК України встановлює правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта.

Так, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, згідно зі ст.1216 ЦК України встановлюється поняття спадкування.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтею ст.1228 ЦК України встановлено спадкування права на вклад у банку (фінансовій установі).

Так, вкладник має право розпорядитися правом на влад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Заповіт, складений після того, як було зроблено розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця.

На підтвердження прав ОСОБА_1 на спадкове майно, що залишилось від ОСОБА_2 , представником позивача до позовної заяви долучено копію заповіту від 11.01.2019 року, складеного ОСОБА_2 на все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, на ім`я ОСОБА_1 .

Наявність вказаного заповіту підтверджена наданою на запит суду спадковою справою №5/2021 від 29.04.2021 року, заведеною за заявою ОСОБА_1 за фактом смерті ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування права на вклад у банку, який належав померлій ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем доведено спадкові права ОСОБА_1 на грошові кошти, що перебували на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 .

Зважаючи на вищенаведене, суд вірно погодився з вимогою позивача про необхідність визнання за ОСОБА_1 права власності на грошові кошти в розмірі 43 960 доларів США, що на момент відкриття спадщини за фактом смерті ОСОБА_2 зберігались на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області, в порядку спадкування за заповітом.

Щодо доводів представника відповідача про дотримання працівниками банку всіх необхідних, можливих та вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством, щодо проведення належної перевірки, ідентифікації та верифікації фізичної особи як клієнта Банку, то суд вірно оцінив їх критично, оскільки з наявних в матеріалах цивільної справи копії паспортів ОСОБА_2 та особи, яка звернулась за видачою готівки 28.01.2021 року до Банку, тобто після смерті ОСОБА_2 , вбачається суттєві розбіжності, на які не звернули належної уваги працівники банку, а саме, невідповідності фотокарток клієнта банку, розбіжностей в по-батькові клієнта банку, де в наданому документі зазначалось по-батькові « ОСОБА_5 », тоді як в справжньому паспорті зазначено « ОСОБА_6 ». Крім того, розбіжності в органах реєстрації місця проживання та датах реєстрації місця проживання.

Щодо доводів представника відповідача про те, що предметом судового розгляду у даній справі є шкода, завдана кримінальним правопорушенням спадкоємцям померлої ОСОБА_2 , тому належним відповідачем у даній справі є саме особа (особи), яка вчинила кримінальне правопорушення, а не Банк, то предметом розгляду вказаної цивільної справи є не майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, а визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та зобов`язання вчинити дії, засновані на Договорі про відкриття банківського рахунку.

Стаття 1073 ЦК України встановлює правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта. Так, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вкладник, який вирішив звернутись з позовом до суду, повинен вимагати від банку не відшкодування шкоди, а виконання обов`язку за договором банківського вкладу - повернення суми вкладу та процентів за користування ним.

Відповідно до позицією Європейського суду з прав людини у справі ZOLOTAS проти Греції (№ 2) Рішення від 29.01.2013 у пункті 52 Рішення суд зазначив, що: - «якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом».

За ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилалась позивачка, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадкове майно, а саме, на грошові кошти в розмірі 43960 доларів США, що на момент відкриття спадщини за фактом смерті ОСОБА_2 зберігались на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області, в порядку спадкування за заповітом, підлягали до задоволення.

Також, підлягали до задоволення позовні вимоги щодо обов`язку банку виконати умови Договору №10353126 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в іноземній валюті та його розрахункове-касове обслуговування від 30.08.2013 року щодо зарахування грошових коштів в сумі 43960 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в ТВБВ №10026/0187 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на ім`я ОСОБА_2 та повернути кошти належному отримувачу ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Бершадської Ірини Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: