Справа № 161/5117/24
Провадження № 2/161/2188/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 21.04.2010 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Демчук Г.М. винесена постанова б/н про арешт усього нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 9750578. На підставі вказаної постанови, Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 21.04.2010 внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна, за № 9750578, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

23.02.2024 відповідачем надано відповідь на лист позивача про те, що встановити в межах яких виконавчих проваджень були накладені арешти не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю їх у системі. У зв`язку з наведеним, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому майном.

Посилаючись на вищевикладене, позивач, просить суд, скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , накладений згідно постанови б/н від 21.04.2010 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Демчук Г.М., зареєстровано 21.04.2010 о 10:50:58 за № 9750578 реєстратором: Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвалою судді від 20.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить задовольнити з наведених у ньому підстав.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369711531 від 13.03.2024, ОСОБА_1 на праві власності належить ряд земельних ділянок, 1/3 частка будівлі їдальні та житловий будинок.

Із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що 21.04.2010 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Демчук Г.М. винесена постанова б/н про арешт усього нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 9750578. На підставі вказаної постанови, Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 21.04.2010 внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна, за № 9750578, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Із відповіді Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 19536 від 23.02.2024, вбачається, що встановити в межах яких виконавчих проваджень було накладено арешт не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю їх в системі.

Судом встановлено, що будь-яких інших виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 на виконанні у відповідача не перебуває, а не зняте на даний час обтяження позбавляє позивача можливості реалізувати свої права.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній до 02.06.2016 року) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду в усіх випадках, які не визначені даним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність заборон на нерухоме майно, є порушенням наведених вище прав власника нерухомого майна, гарантованих йому державою Україна.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений згідно постанови б/н від 21 квітня 2010 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Демчук Г.М., зареєстровано 21 квітня 2010 року о 10:50:58 за № 9750578 реєстратором: Волинською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: вул. Винниченка, 27А, м. Луцьк, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта