ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6556/20

Провадження № 22-ц/4820/1199/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника відповідача Семенова С.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 зазначила, що 24 липня 2020 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «OPEL Vectra-C» реєстраційний номер НОМЕР_1 по просп. Грушевського, в м. Кам`янець-Подільському, Хмельницької області, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив наїзд на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію. Вина ОСОБА_3 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 серпня 2020 року. В результаті наїзду належна позивачці автомобільна газонаповнювальна компресорна станція отримала механічні пошкодження, зокрема, були пошкодженні корпус колонки та вузол обліку. Згідно з актом обстеження (дефектації) від 15 жовтня 2020 року, складеного спеціалістами Товариства з обмеженою відповідальністю «АГНКС-СЕРВІС» (далі - ТОВ «АГНКС-СЕРВІС»), вартість відновлювального ремонту газонаповнювальної компресорної станції склала 542 700 грн. Наразі завдані відповідачем збитки залишаються невідшкодованими.

За таких обставин ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 542 700 грн матеріальної шкоди, 5 430 грн судового збору та 4 950 грн витрат на дефектацію заправної колонки.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд ухвалою від 12 жовтня 2021 року залучив Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «УПСК») до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 416 300 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 4 950 грн відшкодування витрат на виготовлення акту обстеження.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 163 грн 05 коп. витрат по сплаті судового збору.

Суд керувався тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «УПСК». Згідно з актом обстеження (дефектації) від 15 жовтня 2020 року, складеного спеціалістами ТОВ «АГНКС-СЕРВІС», вартість відновлювального ремонту належної ОСОБА_2 газонаповнювальної компресорної станції склала 542 700 грн. Оскільки ПАТ «УПСК» виплатило ОСОБА_2 127 400 грн страхового відшкодування, то ОСОБА_3 має відшкодувати позивачці 416 300 грн матеріальної шкоди і 4 950 грн витрат на виготовлення акту обстеження, а також судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 має статус фізичної особи - підприємця та є неналежним позивачем у справі. Крім того, позивачка не довела належними та допустимими доказами розмір завданого їй матеріального збитку. Суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 і ПАТ «УПСК» не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно. Крім того, суд не врахував норми статті 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 31 Закону України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV), статей 9, 12 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон №2658-ІІІ) та не застосував приписи статей 12, 137, 141 ЦПК України.

У зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає зміні.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Нежитлова будівля автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції, розташованої по АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 є володільцем автомобіля «OPEL Vectra-C» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23 червня 2020 року ПАТ «УПСК» і ОСОБА_3 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АР/8147569), за умовами якого ПАТ «УПСК» застрахувало відповідальність володільця автомобіля «OPEL Vectra-C» реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди на строк з 24 червня 2020 року до 23 серпня 2020 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, - 130 000 грн (франшиза - 2 600 грн).

24 липня 2020 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «OPEL Vectra-C» реєстраційний номер НОМЕР_1 по просп. Грушевського, в м. Кам`янець-Подільському, Хмельницької області, в порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив наїзд на автомобільно-газонаповнювальну компресорну станцію. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль і автомобільно-газонаповнювальна компресорна станція отримали механічні пошкодження.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 серпня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - двох постова газова колонка 5-6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - від 23 листопада 2020 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертна компанія» (т. 2 а.с. 79-88), ринкова вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу без податку на додану вартість становить 372 263 грн.

4 серпня 2020 року ОСОБА_2 повідомила ПАТ «УПСК» про дорожньо-транспортну пригоду, а 5 серпня 2020 року - подала страховій компанії заяву про страхове відшкодування.

На підставі платіжного доручення №16282 від 11 грудня 2020 року ПАТ «УПСК» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_2 127 400 грн страхового відшкодування.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.

Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон №1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із положень статті 28 Закону № 1961-ІV слідує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

В силу пункту 31.1 статті 31 Закону №1961-ІV розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2658-ІІІ методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

В силу статті 12 №2658-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Як передбачено пунктом 12.1 статті 12 Закону №1961-ІV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Частиною першою статті 1194 ЦК України унормовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий, і зменшується на зазначену у договорі страхування суму франшизи.

Визначення розміру матеріальних збитків, завданих потерпілому внаслідок пошкодження майна, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених чинним законодавством, за наслідками яких оцінювачем складається звіт про оцінку майна.

Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , внаслідок чого потерпілій ОСОБА_2 як власниці автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції завдано майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «OPEL Vectra-C» реєстраційний номер НОМЕР_1 бу ла застрахована ПАТ «УПСК», яке визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 127 400 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач повинен відшкодувати ОСОБА_2 решту завданої шкоди.

ОСОБА_2 є власницею пошкодженого майна, а тому збитки мають бути відшкодовані їй як фізичній особі. Використання ОСОБА_2 автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції для здійснення підприємницької діяльності не впливає на висновок суду щодо суб`єкта відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем у справі є безпідставними.

Водночас суд першої інстанції зробив неправильні висновки щодо розміру належної до відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди.

Згідно акту обстеження (дефектації), складеного спеціалістами ТОВ «АГНКС-СЕРВІС» згідно договору №15-10 (т. 2 а.с. 114), вартість послуг і робіт із виготовлення прямого вузла обліку колонки КЗП-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - складатиме 542 700 грн.

Зазначений акт не вказує на розмір реальної вартості втраченого майна або необхідних для відновлення пошкодженої автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції робіт, тобто не підтверджує розмір завданих ОСОБА_2 прямих збитків. Крім того, цей документ не містить інформацію щодо: правомочності ТОВ «АГНКС-СЕРВІС» на його складання; осіб, які проводили огляд пошкодженого майна, та їх компетентності; обставин огляду майна та виявлення його пошкоджень; розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції.

Відтак, акт обстеження (дефектації) є неналежним і недопустимим доказом (статті 77, 78 ЦПК України), а тому суд першої інстанції помилково врахував його при визначенні розміру завданої ОСОБА_2 майнової шкоди.

У зв`язку з цим на ОСОБА_3 не можуть бути покладені витрати позивачки на складання цього акта у розмірі 4 950 грн.

Водночас суд не звернув уваги на поданий ОСОБА_2 звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 23 листопада 2020 року (т. 2 а.с. 79-88), згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобільно-газонаповнювальної компресорної станції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - з урахуванням зносу без податку на додану вартість становить 372 263 грн.

Цей звіт об`єктивно вказує на розмір завданих ОСОБА_2 прямих збитків, у зв`язку з чим він має бути взятий судом до уваги.

ОСОБА_3 не спростував правильність указаного звіту та належність його відомостей. Рецензія Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр незалежної оцінки «Проскурів - Експерт» від 18 липня 2023 року на звіт про оцінку вартості матеріального збитку (т. 2 а.с. 28-29) містить узагальнені та неконкретні тези щодо неправильності оціночних дій, а тому ця рецензія не може бути взята до уваги.

Отже, розмір завданої ОСОБА_2 майнової шкоди склав 372 263 грн.

Оскільки ПАТ «УПСК» здійснило страхову виплату потерпілій у розмірі 127 400 грн, то ОСОБА_3 повинен відшкодувати ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 244 863 грн 00).

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та не дав належної оцінки зібраним доказам, у зв`язку з чим ухвалене ним рішення підлягає зміні в частині розміру майнової шкоди.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 244 863 грн майнової шкоди.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674-VI.

Статтею 1 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Законом №3674-VI визначені ставки судового збору, зокрема за подання фізичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позов ОСОБА_2 містить вимогу майнового характеру (стягнення майнової шкоди) з ціною 542 700 грн, а тому за його подання позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 5 427 грн (542700?1%). Натомість, вона сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 5 430 грн (т. 1 а.с. 3).

Водночас у зв`язку з розглядом справи ОСОБА_3 поніс обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі договору про надання правничої допомоги від 29 липня 2020 року №5/20 (т. 1 а.с. 131-134) Адвокатське об`єднання «Адвокатська група «Ліга захисту» (далі - адвокатське об`єднання) в особі адвоката Семенова С.В. надавало ОСОБА_3 професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. За умовами цього договору сторони визначили гонорар адвоката у розмірі 14 000 грн (пункт 2.2).

Із розрахунку наданої правничої допомоги у справі №676/6556/20 від 22 листопада 2021 року (т. 1 а.с. 137) слідує, що адвокат Семенов С.В. надав ОСОБА_3 юридичні послуги у виді правового аналізу та збору документів, підготовки відзиву та інших процесуальних документів (заяв, клопотань), участі у судових засіданнях.

Згідно меморіального ордеру №@2PL127210 від 29 липня 2020 (т. 1 а.с. 139) ОСОБА_3 сплатив адвокатському об`єднанню 14 000 грн гонорару.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 не заявляла клопотання про зменшення розміру указаних судових витрат у зв`язку з невідповідністю їх критеріям співмірності.

Визначений адвокатським об`єднанням і ОСОБА_3. фіксований розмір витрат на професійну правничу допомогу (14 000 грн) є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача.

Разом із тим, задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , всупереч приписів статей 137, 141 ЦПК України суд першої інстанції не вирішив питання про часткове відшкодування понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з цим, а також у зв`язку із зміною судом апеляційної інстанції рішення місцевого суду, порядок розподілу судових витрат слід змінити.

Оскільки за наслідками перегляду справи в апеляційному суді позов ОСОБА_2 задоволено на 45,12% (244863?100:542700) і не задоволено на 54,88% (100-45,12), то з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід присудити 2 448 грн 63 коп. судового збору за подання позову (244863?1%), а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 7 683 грн 20 коп. витрат на професійну правничу допомогу (14000?54,88%).

Враховуючи вимоги частини десятої статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від сплати ОСОБА_2 судового збору та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5 234 грн 57 коп. (7683,20-2448,63).

З огляду на те, що Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 12 червня 2024 року звільнив ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а апеляційна скарга ОСОБА_3 була задоволена частково, то з ОСОБА_2 на користь держави слід присудити 2 571 грн 56 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (63)?1%?150%).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 1 березня 2024 року в частині розміру майнової шкоди та судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) 244 863 гривні майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) 5 234 гривні 57 копійок витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 2 571 гривню 56 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Швець О.Д.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 30