Справа № 951/651/24
Провадження №2/951/246/2024
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 вересня 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Купчинецької сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Купчинецької сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 13.09.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З матеріалів справи вбачається, що копію вказаної ухвали отримано стороною позивача 13.09.2024 о 17:51 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

16.09.2024 представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 13.09.2024, на усунення недоліків долучено позовну заяву у новій редакції із уточненням складу учасників справи.

Суддя звертає увагу, що заява на усунення недоліків та подана позовна заява у новій редакції підписана представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка діє на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 29.08.2024 №У-БВПД/017/04.1-6/275.

З приводу цього слід зазначити наступне.

Згідно частини другої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина першої статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно положень підпункту 11 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді в трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За змістом статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Виключенням є спори, що виникають з трудових відносин та малозначні справи, де представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відтак у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини четвертої статті 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Цей вид провадження призначений для розгляду всіх справ, які у зв`язку зі складністю, кількістю учасників та особливостями предмета доказування не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Таким чином, враховуючи предмет спору - визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ця справа не є малозначною та підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, що виключає представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність і не є адвокатом.

При цьому суддя зауважує, що по своїй суті підписання та/або подання заяви в інтересах іншої особи є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

У цивільному процесі повноваження адвоката як представника підтверджуються в порядку частини четвертої статті 62 ЦПК України одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

У разі, якщо адвокат надає безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до положень частини другої статті 21 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» його повноваження підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Таким чином, суддею встановлено, що ОСОБА_2 долучила до матеріалів справи наказ Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 29.08.2024 №У-БВПД/017/04.1-6/275 «Про уповноваження працівника сектору для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_3 », яким уповноважено ОСОБА_2 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 .

Однак, зі змісту вказаного наказу не вбачається, що повноваження з представництва інтересів позивача надані ОСОБА_2 , як адвокату.

Згідно статті 15 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є:

1) центри з надання безоплатної вторинної правничої допомоги;

2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 21 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги призначає адвоката, який включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, та уклав договір про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з центром з надання безоплатної правничої допомоги. Повноваження адвоката підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Разом з тим, як передбачено частиною третьою та четвертою статті 21 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» - для здійснення представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, у суді у спорах, що виникають з трудових відносин, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також щодо представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або для складання документів процесуального характеру центр з надання безоплатної правничої допомоги може уповноважити свого працівника. Повноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги як представника суб`єкта права на безоплатну вторинну правничу допомогу підтверджуються рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Жодних доказів на підтвердження того, що особа, яка підписала від імені позивача позовну заяву, є адвокатом, до позовної заяви не надано, така інформація не зазначена у поданому наказі від 29.08.2024, відповідні дані про наявність в ОСОБА_2 статусу адвоката також відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що вказані обставини унеможливлюють представництво ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_1 як особою, яка діє на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, не маючи статусу адвоката.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, зокрема, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (частина шоста статті 185 ЦПК України).

Ваховуючи, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, суддя дійшов переконання, що дану позовну заяву слід вважати неподаною та разом з доданими матеріалами повернути позивачу, роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 19, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 260 - 261, 274, 353 - 355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Купчинецької сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до позовної заяви документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Лавренюк