Провадження № 2-з/761/545/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л. розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2013 року. 01.03.2024 укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2024 року в справі № 760/30490/24. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . З народження і по даний час дитина проживає разом з матір`ю, яка самостійно опікується дитиною: контролює навчальний процес дитини, додаткові заняття, викликані його особливими потребами, стан здоров`я, досуг та відпочинок, оплачує всі витрати дитини. Батько дитини матеріальної участі в утриманні дитини не приймає, чинить домашнє насильство стосовно дитини та позивача, намагається фальсифікувати докази та стягувати аліменти на утримання сина, який проживає з матір`ю. Представник заявника також зазначив, що судовим наказом, виданим 21 березня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (Справа №760/6403/24). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2024 року вище зазначений судовий наказ скасований. Зокрема, суд мотивував свої висновки тим, що «при вирішенні питання за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суду не було відомо про те, що факт проживання дитини зі стягувачем не є безспірним. З осені 2023 року відповідач матеріально сина не утримує ні в грошовій, ні в натуральній формі. В зв`язку з цим виникла об`єктивна необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_2 в примусовому порядку, що вимагає з`ясування питання про дохід відповідача-платника аліментів з огляду на вимоги ст. 182 СК. України. Сторона позивача вважає, що збирання або подання доказів про доходи платника аліментів з метою обрання найбільш ефективного способу стягнення аліментів після відкриття провадження в справі стане утрудненим, позбавить сторону позивача процесуальної можливості змінити предмет або підставу позову. За таких обставин представник заявника просить суд забезпечити докази до подачі позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спосіб витребування в Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19) відомостей про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: чи отримує дохід (як ФОП чи фізична особа-найманий працівник) громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період: 01.01.2015-01.09.2024 років. Якщо отримує прошу зазначити: джерело такого доходу (якщо заробітну плату - прошу вказати назву та код ЄДРПОУ юридичної особи чи ФОП роботодавця; якщо це дохід від підприємницької діяльності ФОП - прошу про це зазначити, вказавши з якого часу такий ФОП зареєстрований, тощо) та розмір отриманого/задекларованого доходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст. ст. 116-118 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

У відповідності до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Згідно п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Так, заявник просить витребувати Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19) відомостей про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: чи отримує дохід (як ФОП чи фізична особа-найманий працівник) громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період: 01.01.2015-01.09.2024 років. Якщо отримує прошу зазначити: джерело такого доходу (якщо заробітну плату - прошу вказати назву та код ЄДРПОУ юридичної особи чи ФОП роботодавця; якщо це дохід від підприємницької діяльності ФОП - прошу про це зазначити, вказавши з якого часу такий ФОП зареєстрований, тощо) та розмір отриманого/задекларованого доходу.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 114 КАС України викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, а щодо застосування положень статті 116 ЦПК України в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Разом з тим, заявником не наведено жодної об`єктивної підстави на підтвердження того, що зазначені в заяві докази, забезпечення яких вимагається, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заява не містить і припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

За положеннями ч. 4 ст. 117 ЦПК України Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що заявником не доведено необхідності питання забезпечення доказів в порядку ст. 116 ЦПК України, наявні підстави для повернення заяви, особі яка її подавала.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення із вказаною заявою після усунення недоліків, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 118,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: