У Х В А Л А

08.07.2024 Справа №607/11611/24 Провадження №2-ві/607/7/24

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича В. Л. у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області під головуванням судді Дзюбича В. Л., перебуває цивільна справа № 607/11611/24 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії.

03 липня 2024 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича В. Л.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач покликається на те, що 27 травня 2019 року у справі № 607/6153/17 суддя Дзюбич В. Л. прийняв рішення, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування окремого абзацу додатку № 15 «Порядок застосування тарифів на послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 179 від 15 березня 2017 року «Про визнання такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету міської ради про внесення змін у рішення виконавчого комітету» та скасування наказу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради від 31 березня 2017 року № 679 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по буд. АДРЕСА_1 », відмовив позивачу у задоволенні позову. Тобто суддя Дзюбич В. Л., так як провадження у справі було відкрито ним ще 19 травня 2017 року, а рішення було прийнято 27 травня 2019 року, мав змогу на протязі двох років за наявними у справі матеріалами встановити, яка загальна площа у цього будинку, яка кількість квартир у ньому, яку площу від загальної площі будинку складають житлові квартири тощо і встановити відносно цих даних свою думку. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року зазначене судове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, до якого дотичний суддя Дзюбич В. Л., було скасовано і в повному обсязі задоволено позов ОСОБА_1 . Отож, відповідач вважає, що після рішення від 27 травня 2019 року у справі № 607/6153/17 суддя Дзюбич В. Л. стає, якщо не прийме відвід, або не самовідведеться у справі № 607/11611/24, суддею у власній справі.

04 липня 2024 року суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбичем В. Л., з метою вирішення цього відводу, заяву відповідача ОСОБА_1 передано в канцелярію суду для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення заяви про відвід.

За результатами автоматизованого розподілу, згідно протоколу від 05 липня 2024 року, матеріали заяви про відвід були передані судді Герчаківській О. Я. та отримані нею 08 липня 2024 року.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Отож, питання про відвід суд вирішує без повідомлення учасників справи, відповідно до ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Вивчивши доводи заяви, суд вважає необґрунтованим заявлений відвід, позаяк відсутні підстави для відводу судді, визначені ст. 36 ЦПК України, та обставини, передбачені ст. 37 ЦПК України, які вказують на недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_1 у заяві про відвід судді посилається на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що виключають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будьяких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Так, суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбичем В. Л. у справі № 607/6153/17 вирішено спір, де стороною був ОСОБА_1 . Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року у справі № 607/6153/17 переглядалося Восьмим апеляційним адміністративним судом та Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у цій справі постановлено: рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року у справі № 607/6153/17 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити; скасувати в додатку «Порядок застосування тарифів на послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 179 від 15 березня 2017 року «Про визнання такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету міської ради та внесення змін у рішення виконавчого комітету» наступний абзац: «Підприємства, які обслуговують житловий фонд мають право щоквартально самостійно затверджувати на підприємстві та погоджувати в управлінні житлово - комунального господарства, благоустрою та екології структуру витрат, виходячи із фактично понесених витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та затвердженого побудинкового тарифу»; скасувати наказ Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради від 31 березня 2017 року № 679 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_1».

За наслідками розгляду справи № 607/6153/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 31 серпня 2021 року постановив:

«Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі №607/6153/17 в частині задоволених позовних вимог про скасування в додатку «Порядок застосування тарифів на послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №179 від 15 березня 2017 року «Про визнання такими, що втратили чинність рішення виконавчого комітету міської ради та внесення змін у рішення виконавчого комітету» абзацу: «Підприємства, які обслуговують житловий фонд мають право щоквартально самостійно затверджувати на підприємстві та погоджувати в управлінні житлово - комунального господарства, благоустрою та екології структуру витрат, виходячи із фактично понесених витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та затвердженого побудинкового тарифу» скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року в цій частині вимог залишити в силі.

В іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі №607/6153/17 залишити без змін.»

Відтак, рішення у справі № 607/6153/17 ухвалене судом з інших правовідносин, які є відмінними від предмета позову у справі № 607/11611/24, а тому доводи відповідача про вже сформовану думку судді з розгляду позовної заяви Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії є помилковими.

За встановлених обставин, проаналізувавши суть заяви, суд вважає відвід необґрунтованим, поза як відсутні обставини, передбачені статтею 36 ЦПК України.

Відтак обставин, котрі б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Дзюбича В. Л. при розгляді зазначеної вище цивільної справи не встановлено. Заява відповідача ОСОБА_1 містить його особисті припущення та жодним належним доказом не обґрунтована та не доводиться.

З огляду на викладене у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича В. Л. слід відмовити.

Керуючись статтями 3640 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича Віктора Леонідовича у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії.

Матеріали справи повернути до визначеного складу суду для продовження розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Герчаківська