01 липня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором безвідсоткової позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року у розмірі 560 000 грн. 00 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 січня 2023 року між ним та відповідачем укладено Договір безвідсоткової позики № 10-01/2023, відповідно до умов якого позикодавцем надано позичальнику грошові кошти у сумі 560 000 грн. 00 коп. строком до 10 квітня 2023 року без нарахування процентів за користування грошовими коштами. Підтвердженням отримання позичальником коштів є власноруч написана позичальником розписка від 10 січня 2023 року, згідно тексту якої ОСОБА_2 уклала Договір з ОСОБА_1 та отримала за цим договором від позикодавця грошові кошти у сумі 560 000 грн. 00 коп., а також зобов`язалась повернути суму позики в повному обсязі до 10 квітня 2023 року.
Проте позичальником порушено умови Договору щодо строків повернення суми позики, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було вручено особисто ОСОБА_2 вимогу від 01 травня 2023 року про усунення порушення умов Договору безвідсоткової позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, шляхом повернення 560 000 грн. 00 коп. Однак, вказана вимога відповідачем виконана не була.
У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 23 травня 2024 року позивач подав до суду клопотання, в якому просив судові засіданні проводити без його участі за наявними у справі матеріалами, позов підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відповіді № 400390 з Єдиного державного демографічного реєстру від 10 січня 2024 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 15 квітня 2024 року №05-05-01-41/24-21/24 фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .
25 червня 2024 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 01 липня 2024 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано її фактичне місце перебування, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений Договір безвідсоткової позики №10-01/2023 (далі - Договір). За умовами Договору ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 560 000 грн. 00 коп., а остання зобов`язалася повернути позику до 10 квітня 2023 року.
10 січня 2023 року ОСОБА_2 також написала розписку, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 уклала Договір позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та отримала згідно з цим договором від ОСОБА_1 грошові кошти у повному обсязі, а саме в розмірі 560 000 грн. 00 коп., які зобов`язується повернути до 10 квітня 2023 року.
01 травня 2023 року відповідачу було вручено позивачем вимогу про усунення порушення умов Договору безвідсоткової позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та повернення коштів в розмірі 560 000 грн. 00 коп., що підтверджується підписом відповідача на вимозі.
Як вказує позивач, відповідачем вимога виконана не була.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. При цьому, згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як встановлено судом, 10 січня 2023 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, був укладений Договір безвідсоткової позики №10-01/2023 (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 560 000 грн. 00 коп., які вона зобов`язалася повернути до 10 квітня 2023 року.
У визначений в договорі строк відповідач позику не повернула, свої зобов`язання за договором позики не виконала, у матеріалах справи будь-які докази, що свідчили б про повернення відповідачем позики, відсутні. Вказане свідчить про порушення відповідачем умов вказаного договору.
Оскільки в ході судового розгляду з`ясовано, що відповідач свої зобов`язання за укладеним між нею та позивачем Договором безвідсоткової позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року не виконала, отримані в якості позики грошові кошти позивачу не повернула, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача отриманих за вказаним вище Договором грошових коштів у розмірі 560 000 грн. 00 коп., отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 5 600 грн.00 коп.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором безвідсоткової позики № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року в розмірі 560 000 (п`ятсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 08 липня 2024 року.
Суддя О.О. Першко