Провадження № 2/947/3819/24
23.09.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом та просять ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №724, а саме квартири АДРЕСА_2 , укладений 15 квітня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який зареєстрований Товарною біржею «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» у «Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості», реєстраційний номер № НОМЕР_1 від 15.04.1999, Одеським міським бюро технічної інвентаризації реєстрації об`єктів нерухомості в книзі №326, реєстраційний номер 934. При цьому позивачі посилаються на те, що 15 квітня 1999 року між ОСОБА_4 , з одного боку та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діяла від себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Позивачі набули право власності на вказану квартиру у рівних частинах на праві спільної сумісної власності. Договір був зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» та зареєстрований в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 21.04.1999 в книзі 326 пр., стор. 68, під реєстровим №934. Всі умови зазначеного договору були сторонами виконані, покупцями було передано продавцю обумовлену суму коштів, а останній виїхав з квартири зі своїм майном, передавши всі права на володіння, користування і розпорядження квартирою. Від дати укладання договору купівлі-продажу квартири по теперішній час ніяких претензій з боку відповідача, або інших осіб щодо недійсності договору до позивачів не пред`являлось. Позивачі по сьогоднішній день зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 . На теперішній час позивачі звернулися до нотаріальної контори у місті Одесі з метою розпорядження своїм нерухомим майном, проте їм було усно роз`яснено про неможливість вчинення буд-яких нотаріальних дій, так як зазначена квартира належним чином не внесена у державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а договір не посвідчено нотаріально, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.
Позивачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись, представник позивачів - адвокат Батуріна Г.О. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15 квітня 1999р. між ОСОБА_4 , з одного боку та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діяла від себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 49,3 кв.м., корисною площею 47,6 кв.м., житловою площею 28 кв.м., та підсобних приміщень розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Договір був зареєстрований у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про товарну біржу», на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомості», реєстраційний №724 від 15.04.1999.
Всі умови зазначеного договору були сторонами виконані, покупцями було передано продавцю обумовлену суму коштів, а останній виїхав з квартири зі своїм майном, передавши всі права на володіння, користування і розпорядження квартирою. Таким чином, як продавець так і покупці виконали сукупність всіх дій, що підтверджують виконання та дійсність договору купівлі-продажу, перехід права власності на вищезазначену квартиру від продавця до покупців. Від дати укладання договору купівлі-продажу квартири по теперішній час ніяких претензій з боку відповідача або інших осіб щодо недійсності договору до позивачів не пред`являлось.
Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 21.04.1999 в книзі 326 пр., стор. 68, під реєстровим №934.
Позивачі набули право власності на вказану квартиру та по сьогоднішній день зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами справи.
У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.18,19,81,211,247,258,259,273,274-279,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №724, а саме квартири АДРЕСА_2 , укладений 15 квітня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла від себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який зареєстрований Товарною біржею «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» у «Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості», реєстраційний номер №724 від 15.04.1999, Одеським міським бюро технічної інвентаризації реєстрації об`єктів нерухомості в книзі 326 пр., стор. 68, під реєстровим №934.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: ОгреничІ.В.