Справа № 953/9454/23
23 вересня 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участі секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Харкова клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, -
03.09.2024 до Київського районного суду м.Харкова надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, у якому представник просить:
1. Долучити до матеріалів справи документи, що надаються в додатках;
2. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв"язку із розглядом дійсної справи, а саме:
- сплаченого судового збору 1073,00 грн.;
- поштових витрат 87 грн.;
- отримання відомостей з державного реєстру речових прав 43 грн.
Судове засідання з вирішення цього питання провести за відсутності ОСОБА_1 та його представника.
В ході розгляду цивільної справи 28.08.2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвоката Бабій Л.В. про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу.
У клопотанні адвокат Бабій Л.В. ззазначила, що заявлені витрати на правничу допомогу, на її думку, не відповідають вимогам співмірності, а саме: виконаним адвокатом робіт, складністю справи, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт тощо, а тому заявлені витрати є неправильними і несправедливими. Враховуючи викладене, адвокат Бабій Л.В. просить суд відмовити у задоволенні вимоги про стягнення понесених судових витрат ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича прийнято до розгляду.
Позивач, відповідач та їх представники в судове засідання не з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином. Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. у заяві від 03.09.2024 просив проводити розгляд спарви без участі ОСОБА_1 та його представника - адвоката Лиски П.О. Представник відповідача-позивача - адвокат Бабій Л.В. 18.09.2024 подала до суду заяву про проведення засідання без участі ОСОБА_2 та її представника.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч.2, 3,4 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи зазначені клопотання учасників провадження, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Лиски П.О. з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Так, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 абзаци перший та другий підпункту 3.2. пункту 3 мотивувальної частини (справа про право на правову допомогу) вказав, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до частини першої статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Система правничої допомоги в Україні побудована таким чином, що вона може бути надана на безоплатній основі або за оплату.
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги визначає Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI.
Особи, які не є суб`єктами права на безоплатну правничу допомогу, відповідно до зазначеного закону, захищають свої права, свободи, інтереси в суді самостійно або користуючись правничою допомогою у тому числі й за оплату. Тож такі особи несуть витрати, пов`язані з участю осіб, які здійснюють представництво їх інтересів у справі.
Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, разом з відповідними доказами подана в п`ятиденний строк після прийняття рішення.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Лискою Павлом Олександровичем було укладено Договір про надання правової допомоги №б/н від 08 вересня 2023 року про надання правової допомоги, зокрема представництва інтересів клієнта у судах всіх інстанцій та складання для нього процесуальних документів. На підставі зазначеного договору адвокатом Лискою П.О. видано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 138-139).
Згідно п.8 Договору про надання правової допомоги гонорар Адвоката обчислюється у погодинній оплаті та встановлюється в додатковій угоді, що підлягає сплаті в гривні готівковою або безготівковою формою. Погодинна ставка застосовується із шестихвилинним дискретним кроком (0,1 години), тобто витрачений час округлюється до найближчого більшого значення, кратного 0,1 години (т. 1 а.с. 138).
Відповідно до наданих представником позивача розрахунків розміру витрат ОСОБА_1 пов`язаних з отриманням професійної правової допомоги по справі №953/9454/23, Звіту про хід виконання договору про надання правових послуг від 08.09.2023, було надано правову допомогу позивачу вартістю 81 203, 60 грн. на що пішло загалом витраченого часу 68 годин, що складає: представництво інтересів ОСОБА_1 щодо його позову (первісний позов) - 40 000 грн., а саме: надання усних консультацій щодо поставлених запитань Клієнтом щодо правовідносин з визначення місця проживання дітей з батьком, можливостей його врегулювання мирним шляхом, судовим розглядом, доказів, що є необхідними для розгляду спору, а також проведення консультацій протягом розгляду справи в суді (витрачено часу - 6 годин); аналіз доказів, документів, фотознімків, відеозаписам, наданих Клієнтом, складання адвокатських запитів з метою збору доказів (витрачений часу - 5 години); складання процесуальних документів: позовна заява про визначення місця проживання дітей, заяви про виклик свідків, клопотань про відкладення судового засідання, приєднання доказів, підготовка таких документів до подачі (витрачено часу - 16 годин); складання заяви до Комунального закладу охорони здоров?я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» про призначення і проведення експертного дослідження, узгодження позиції з Клієнтом, підготовка додатків до нього, подача його, консультування Клієнта (витрачено часу - 3 години); забезпечення участі у судових засіданнях в Київському районному суді міста Харкова (як особисто, так і шляхом залучення іншого адвоката - Зарицької Катерини Юріївни) згідно протоколів судового засідання (витрачено часу з урахуванням часу очікування судових засідань, проїзду до суду - 5 годин); забезпечення участі у проведенні бесіди ОСОБА_3 з психологом, складання проекту заяви щодо участі в бесіді з залученням засобів фіксації (відео/аудіозаписуючі пристрої) (витрачено часу з урахуванням часу очікування та проїду - 4 години); підготовка до участі у судових засіданнях та поточний контроль за рухом справи (актуалізація нормативно-правової бази, судових рішень, практики, перетляд картки справи в Електронному суді, поточний обмін інформацією з Клієнтом) (витрачено часу - 2 години); підготовка документів, підтверджуючі судові витрати та підстави для їх стягнення (витрачений час - 0,5 год.), що становить загалом витраченого часу - 41,5 годин.
Також, представництво інтересів ОСОБА_1 по пред`явленому зустрічному позову ОСОБА_2 - 40 000 грн., а саме: ознайомлення з зустрічним позовом ОСОБА_2 з додатками, узгодження правової позиції з Клієнтом (витрачено часу - 3 години); складання процесуальних документів: заперечення проти прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви, проти призначення скеперизи, проти клопотання про визнання доказу неналежним, відзив на зустрічний позов, письмове опитування ОСОБА_2 (витрачено часу - 12 годин); збір доказів шляхом направлення адвокатських запитів, пошуку інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витрачено часу - 3 години); піготовка доазів до подачі до суду (копіювання, засвідчення документів, відправка сторонам та подача їх до суду (витрачено часу - 2 години); підготовка до участі у судових засіданнях та поточний контроль за рухом справ (актуалізація нормативно-правової бази, судових рішень, практики, перегляд картки справи в Електронному суді, поточний обмін інформацією з Клієнтом) (витрачено часу - 2 години); забезпечення участі у судових засіданнях в Київському районному суді м. Харкова згідно протоколів судового засідання (витрачено часу з урахуванням часу очікуваня судових засідань, проїзду до суду - 4 годин); підготовка документів, підтверджуючі судові витрати та підстави для їх стягнення (витрачений час - 0,5 год.), що становить загалом витраченого часу - 26,5 годин.
Також, фактичні витрати, а саме: судовий збір - 1073, 60 грн., поштові витрати - 87 грн., отримання відомостей з державного реєстру речових прав - 43 грн., що загалом становлять: 1203, 60 грн.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до Постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, відповідно до яких Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
Крім того, Верховний Суд свого часу зазначав, що «… суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованою та є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу … дійшовши висновку про неспівмірність розміру витрат на правничу, суди першої та апеляційної інстанцій не визначили розмір судових витрат на правничу допомогу, який має бути відшкодований» (пункти 81 та 82 постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
При цьому, згідно частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо стягнення судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей - задоволено частково. Визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: два тижні з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; два тижні з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Двотижневий період проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кожним з батьків починається з 14:00 год. неділі та завершується через два тижні о 14.00 год. неділі. Перші два тижні, починаючи з 01 вересня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з батьком. По завершенні двох тижнів, протягом яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким він проживав, зобов`язаний супроводити (привезти) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.
Враховуючи часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, судові витрати, понесені кожною із сторін, залишаються за кожною з них та відшкодуванню за рахунок іншої сторони не підлягають.
Щодо стягнення поштових витрат в розмірі 87 грн. та за отримання відомостей з державного реєстру речових прав в розмірі 43 грн., суд вважає, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, а тому підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 89, 133, 134, 137, 141, 247, 263, 270, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 130 (сто тридцять) грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не б уло подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 23.09.2024.

Головуючий суддя Колесник С.А.