Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5370/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_3 . Останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Великокопанської сільської ради 24 грудня 2008.

На день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої ввійшло наступне майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка загальною площею 0,81 га, розташована на території Великокопанської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна на праві власності ОСОБА_3 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 12.02.2002, IV-3K№020358.

Житловий будинок є об`єктом права власності, який зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі записів книги погосподарського обліку №8, особовий рахунок НОМЕР_1 . Власник не оформив правовстановлюючого документу на будинок за життя.

Позивачка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом. Мати позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, що підтверджується Довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області від 06.06.2024 №20.3-07/258.

Позивачка не може у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючі документи на майно у її розпорядженні відсутні.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

Таким чином, позивачка, яка в порядку спадкування за заповітом, успадкувала житловий будинок та земельну ділянку, які згідно положень закону належить їй з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном. У зв`язку з чим просить визнати за позивачкою право власності на спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 30.01.2009 р. (а.с. 9).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів Онуці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний заповіт посвідчений 24.11.2008 року секретарем секретарем Великокопанської сільської ради Рацин М.С., зареєстровано в реєстрі № 453 (а.с.6-6 зв.).

Родинні зв`язки між позивачкою ОСОБА_7 та померлим ОСОБА_3 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_6 НОМЕР_3 від 05.08.1993 року (а.с.7), Свідоцтвом про шлюб позивачки з ОСОБА_8 . Серія НОМЕР_4 від 29.06.2013 року, у зв`язку чим отримала прізвище ОСОБА_9 (а.с.8), свідоцтвом про народження матері позивачки ОСОБА_10 НОМЕР_5 від 20.01.1969 року (.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу між батьками позивачки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 НОМЕР_6 від 29.07.1989 року (а.с. 11).

Мати позивачки ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 23.11.1995 року (а.с.12).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої ввійшло наступне майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка загальною площею 0,81 га, розташована на території Великокопанської сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Належність вказаного майна спадкодавцю підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю IV-3K№020358 від 12.02.2002 (а.с.22-22 зв.) та записом книги погосподарського обліку №8, особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.16).

Спадщину після смерті діда позивачка прийняла у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті проживала разом з спадкодавцем, що стверджується довідкою Виноградівської міської ради від 06.06.2024 року (а.с.15).

За змістом довідки, виданої КП Виноградівське РБТІ від 09.07.2024 №650 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 будівництвом завершений, правовстановлюючі документи на будинок не оформлено, рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Дружина померлого відповідачка по справі претензій до спадкового майна не має, про що подано до суду відповідну заяву.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що в користь позивачки ОСОБА_1 спадкодавцем ОСОБА_3 складено заповіт, згідно якого заповів все належне їй майно. Спадкоємець спадщину прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом. Належність спадкодавцю спадкового майна земельної ділянки та житлового будинку підтверджено належними та допустимими доказами. Інший спадкоємець претензій до спадкового майна не ставить.

Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, інші спадкоємці претензій до спадщини не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,81 га, розташовану на території Великокопанської сільської ради Виноградівськго району Закарпатської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, IV-3K № 020358 від 12.02.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо