Провадження № 2/686/1077/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку ст.. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 34154 гривні 71 копійки, вказавши, що 27.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний Договір № 4685221 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом

№53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10100,00 грн. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту ( 26.09.2021 року) вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4 кредитного договору).

ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконано та надано йому кредит в сумі 10100 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахунок коштів додається).

Відповідно до п.1.5 кредитного договору знижена процентна ставка 0,019% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживачу межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльност отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

26.09.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Пп. 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25 травня 2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу

№25-05.2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення (Копія повідомлення про відступлення прав вимоги додається).

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10100 грн - тіло кредиту та 23028 грн - нараховані проценти, всього - 33128 грн (картка обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" додається додається).

ТОВ «ФК» «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 (додається), видане Національним банком України. Також, позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана позивачу Національним банком України від 24.01.2022. В зв`язку з чим, позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за кредитним договором.

Отже, до ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу № 25-05/2022 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 33128 грн.

Станом на 12.12.2023 року заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 10100 грн, сума процентів за користування кредитом - 23028 грн., 866,06 грн. інфляційні втрати за період січень-лютий 2022 року та 3% річних з 26.12.2021 по 23.02.2022 - 160,65 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пп.1 ч.2. ст.141 ЦПК України зазначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Витрати на правову допомогу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать до судових витрат.

Отже, позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, по час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив в якому вказав, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває справа № 686/33281/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З твердженнями зазначеними у вищезазначеному позові, він не згідний з наступних підстав: позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №4685221 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надалоВідповідачу кошти у розмірі 10100,00 грн., строком на 30 днів, із процентною ставкою 1,9 % в день.

В зв`язку з тим, що відповідачем неналежним чином були виконані умови договору, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 33128,00 грн., з яких: 10100,00 грн. - тіло кредиту, 23028,00 грн. - нараховані проценти.

25 травня 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу № 25-05/2022, відповідно до якого перейшло право вимоги по вказаному кредитному договору.

Також, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ Україна» просить суд стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. До матеріалів позовної заяви, позивачем долучено копію довідки №2023 від 06.06.2022 року про перерахування коштів ТОВ «Контрактовий дім».

Згідно з змістом позовної заяви: «ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10100 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Проте, з вказаної довідки неможливо встановити ні власника рахунку/ картки, ні даних по здійсненій операції, а також, даних, стосовно кредитного договору, за яким здійснювались перекази.

Допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами

правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі: про інформаційну взаємодію та

приймання платежів, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ

"КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" та позивачем.

У матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, позивач не заявляв клопотання про витребування від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" інформації про належність платіжної картки відповідачці та підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 10100,00 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках

України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій) виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки банківської установи за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Аналогійний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020року у справі N 78/2177/15-ц.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність заборгованості відповідача (не надано виписки за картковими рахунками), у зв`язку з чим позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Крім того, щодо стягнення заборгованості за процентами, нарахованими після закінчення строку кредитного договору.

На підтвердження розміру заборгованості, позивачем надано витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 25-05/2022 від 25.05.2022 року, а також картку обліку договору №4685221 від 27.08.2021 року, відповідно до якої сума заборгованості складає 33128,00 грн., з яких: 10100,00 грн. - тіло кредиту, 23028,00 грн. - нараховані проценти.

Проте, сама обліку договору №4685221 від 27.08.2021 року, не містить ні даних, стосовно розміру нарахованих відсотків, ні зазначену відсоткову ставку, за якою нараховувались відсотки за кредитом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі N444/9519/12 (провадження N 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Як вбачається із доводів позивача, відповідно до п. 4.3. кредитного договору, договір було автоматично пролонговано на 90 календарних днів поспіль.

Натомість, доказів того факту, що після 26.09.2021 кредитний договір було автоматично пролонговано та строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін (у тому числі вчинення відповідних дій).

Пунктом 1.4 кредитного договору № 4685221 про надання споживчого кредиту від 27.08.2021 року передбачено, що строк кредиту складає 30 днів.

Пунктом 4.2.2 договору визначено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту.

У даній справі строк кредитування скінчився 26.09.2021 (останній день дії кредитного договору), оскільки споживач не вносив будь-яких коштів, спрямованих на пролонгацію дії кредитного договору, крім цього, доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято матеріали справи не містять. Так позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п. 4.2.3 договору

Натомість, доказів того факту, що після 26.09.2021 кредитний договір було автоматично пролонговано та строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування.

Відповідач заперечує погодження між сторонами умов щодо продовження (пролонгації) строку кредиту понад 30 днів. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 26.09.2021 по 24.05.2022 - відсутні. В зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 26.09.2021 по 24.05.2022 - відсутні. Вказана позовна заява є шаблонним документом, та не потребує окремого написання, стосовно кожного кредитного договору та не містить особливих складнощів з приводу підготування вказаної заяви, вказане підтверджується витягом з офіційного сайту «Судова влада України» з інформацію про кількість позовних заяв товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», де представником позивача є адвокат

Столітній М. М. Також, адвокат просить стягнути з нього кошти на правову допомогу, а саме, за збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3 год. (вартість за 1 - 1000 грн.), загальна вартість - 3000 грн. Проте, адвокатом не надано будь яких даних, стосовно того, які саме докази ним було зібрано, не надано жодних адвокатських запитів, які підтверджують збір доказів (згідно з описом найменування робіт). Крім цього, адвокатом розмежовано поняття «складення позовної заяви» та «подання позовної заяви». Так, за складення позовної заяви, адвокатом заявлено розмір витрат - 5000,00 грн., а за подання - 2000,00 грн. Проте, підготування документів здійснювалось через систему «Електронний суд», та не потребувало додатково роздруківки та завірення всіх документів, тому витрати у розмірі 2000,00 грн. за подання позовної заяви не є співмірними та обґрунтованими.

Представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 27.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний Договір № 4685221 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10100,00 грн. (п. 1.3. кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту ( 26.09.2021 року) вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору.

Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4 кредитного договору).

ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконано та надано йому кредит в сумі 10100,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Вказане підтверджується повідомленням АТ «Райффайзен Банк» від 12.03.2024 року №81-15-9/2430-БТ.

25 травня 2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №25-05.2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25-05/2022 від 25 травня 2022 ТОВ «ФК « «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33128 гривень 00 копійок, з яких: 10100 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 23028 гривень 00 копійок - сума заборгованості за відсотками.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.

За умовами укладеного сторонами договору від 27.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4685221 та ТОВ «Авентус Україна» надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі протягом 30 днів, тобто до 26.09.2021 в розмірі 12978,50 грн., з яких 10100,00 грн. сума кредиту за договором та 2878,50 грн. проценти за користування кредитом.

Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Крім того, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 2 наступного змісту: У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.

Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Так, відповідно Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.

Оскільки станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (24.12.2023) зобов`язання за Договором N4685221 про надання споживчого кредиту не виконане, а отже положення п. 2 ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» застосовується до спірних правовідносин.

Окрім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру (п. 9 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З урахуванням викладеного, встановивши, що позичальником включені до умов кредитного договору несправедливі умови, які полягають у тому, що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи.

Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за кредитним договором №4685221 в розмірі 34154 гривні 71 копійка включає період з 27.09.2021 року по 23.02.2022 року, який виходить за межі строку кредитування, який встановлений на строк 30 днів.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за кредитним договором № 4685221 від 27.08.2021 року за період з 27.09.2021 року по 23.02.2022 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за кредитним договором №4685221 від 27.08.2021 від 18.11.2022 року в сумі 12978,50 грн., з яких 10100,00 грн. сума кредиту за договором та 2878,50 грн. проценти за користування кредитом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Строк виконання зобов`язань ОСОБА_1 сплинув 26.09. 2021 року, тому відповідно до ст.625 ЦК України на суму боргу 12878,50 грн. підлягають нарахуванню три відсотки річних та індекс інфляції, які становлять: 376,38 грн. інфляційні нарахування (168,72 грн. за січень 2022 року та 207,66 грн. за лютий 2022 року) та 62,94 грн. - 3% річних за період з 26.12.2021 року по 23.02.2022 року).

Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково в сумі 12978 грн. 50 коп., у зв`язку з цим судові витрати підлягають стягненню пропорційно до суми задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 869 грн. 68 коп. сплоченого судового збору та 4050 грн.30 коп. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526,599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , який проживає в АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», 03150, м. Київ вул. Загородня, 15 офіс 118/2, , - 12978 гривень 50 копійок заборгованості за кредитним договором, 376 гривень 38 копійок інфляційних втрат, 62 гривні 94 копійки три відсотки річних та 869 гривень 68 копійок сплоченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення складено 18.09.2024 року.

Суддя: