КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року місто Київ.

Справа № 753/16525/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8065/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировська О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року (у складі судді Шаповалової К.В., повний текст рішення складено 22.12.2023)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

У вересні 2023 року ТОВ "Євро-Реконструкція" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послугу з централізовоного опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 54 374,69 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 10 602,24 грн., 3 % річних у розмірі 3063,93 грн., а всього 68 040,86 грн., судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є мешканцями квартири АДРЕСА_1 , а відтак є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі своєчасно з лютого 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, та з лютого 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, що обумовило виникнення заборгованості, яка станом на 01.08.2023 складає 54 374,69 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення становить 24 825,89 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 29 548,80 грн.

Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень ст. 625 ЦК України зобов`язані також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох відсотків річних.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 24 825,89 грн.; заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання 29 548,80 грн., інфляційну складовау боргу 10 602,24 грн., 3 % річних 3 063,93 грн., всього 68 040,86 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 , 01 лютого 2024 року, згідно поштової відмітки, направив до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу аргументовано тим, що оскаржуване рішення ухвалене з численними порушеннями цивільного законодавства, не правильно застосовані норми матеріального права та порушено вимоги процесуального законодавства.

Вказує, що відповідно до витягу з рішення № 468 Виконавчого комітету Харківської районної Ради народних депутатів від 28.08.1989 року, на підставі заяви ОСОБА_3 , вирішено розділити особовий рахунок двокімнатної квартири АДРЕСА_2 ( перейменовано у АДРЕСА_2), житловою площею 30,8 кв.м. Закріпити одну кімнату площею 19.1 кв. м. за ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 , сином ОСОБА_5 , та одну кімнату площею 11,7 кв. м. за ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем на майно матері ОСОБА_7 , а саме: 38/200 часток квартири АДРЕСА_3 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2014 році помер син відповідача, ОСОБА_3 , після чого невістка відповідача ОСОБА_2 , на свою частину квартири поселила квартиранта, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

Враховуючи те, що рахунки на сплату будь яких комунальних послуг були поділені між мешканцями квартири, то скаржник вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчасно сплачували платежі за споживання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої та холодної води і водовідведення, що підтверджується платіжними квитанціями.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року матеріали справи витребувано у Дарницького районного суду міста Києва.

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» та ОСОБА_2 своїм правом на надання відзиву не скористались, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд переглядає рішення лише в частині позовних вимог ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_5 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

З матеріалів справи вбачається, що проект договору про надання ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , а відтак є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 з лютого 2016 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, та з лютого 2017 року за отримані послуги з постачання гарячої води, у зв`язку з чим, згідно з розрахунку заборгованості, за нею по особовому рахунку НОМЕР_1 утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2023 становить 68 040,86 грн., з яких: заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 24 825,89 грн.; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 329 548,80 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 10 602,24 грн., 3% річних у розмірі 3 063,93 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачем, та вважав, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг, а тому зобов`язані нести солідарну відповідальність.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII"Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Статтею 1 вказаного Закону врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і

прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила).

Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника і статтею 162 ЖК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина 1 статті 509 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Установивши, що відповідач ОСОБА_8 не здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Однак, судом першої інстанції не враховано такі обставини справи.

Відповідно до витягу з рішення № 468 Виконавчого комітету Харківської районної Ради народних депутатів від 28.08.1989 року, на підставі заяви ОСОБА_3 , вирішено розділити особовий рахунок двокімнатної квартири АДРЕСА_2 ( перейменовано у АДРЕСА_2), житловою площею 30,8 кв.м. Закріпити одну кімнату площею 19.1 кв. м. за ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 , сином ОСОБА_5 , та одну кімнату площею 11,7 кв. м. за ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем на майно матері ОСОБА_7 , а саме: 38/200 часток квартири АДРЕСА_3 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підтвердження сплати житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 надав до суду копії рахунків на оплату послуг та квитанції про їх оплату, відповідно до яких номером особового рахунку , за яким формувались платежі, що оплачувались регулярно у спірний період є НОМЕР_1. Тоді як відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість числиться по іншому особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Враховуючи зазначене рішення та розділені особові рахунки, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо неправомірності стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який вчасно проводив оплату наданих послуг за опалення та постачання теплової енергії, (підігрів води) за іншим особовим рахунком, за яким доказів про заборгованість позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, неповноту встановлення обставин, які мали значення для вирішення справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , а відтак, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині та ухвалення нового про відмову в задоволені позову до ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку зі зміною судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи за подачу апеляційної скарги відповідачу необхідно було сплатити 4 026 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2024 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 4 026 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року.

З урахуванням розміру заявлених позовних вимог до суду першої інстанції, а також скасування апеляційним судом судового рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , встановлено, що стягненню підлягає судовий збір у розмірі 4 026 грн з позивача в дохід держави.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ»до ОСОБА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.

В іншій частині залишити рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська