Справа № 950/2250/24
Номер провадження 2/950/649/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.10.2017 року між ними був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, розташованих по АДРЕСА_1 , які відповідач успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак відповідач від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна ухилився, тому позивач звернувся до суду і просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 21.10.2017 року та визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно.

В судове засідання позивач не з`явився, в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспорту, картки (а.с. 3-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З розписки (а.с. 7), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 21.10.2017 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, розташованих по АДРЕСА_1 , згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

З довідки, технічного паспорту, витягу (а.с. 8-15), досліджених в судовому засіданні вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 згідно з даними інвентаризації станом на 29.03.2024 року розташовані: житловий будинок дерев`яний з прибудовами під літ. «А» загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м, з надвірними спорудами: літньою кухнею під літ. «Б», сараєм під літ. «В», сараєм під літ. «Г» убиральнею під літ «Д», сараєм під літ. «Е», ворітьми із хвірткою під № 1, паркану під № 2 та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га.

З свідоцтва (а.с. 18), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З свідоцтв (а.с. 17-19), досліджених в судовому засіданні вбачається, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки (а.с. 20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що що згідно рішення Ворожбянської сільської ради 21 сесії 21 скликання від 28.12.1993 р. передано у приватну власність 100/100 частин земельної ділянки для ведення житлового будівництва та ведення підсобного господарства від загальної площі 0,85 га. з них : для обслуговування житлового будівництва - 0,25 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,60 га в АДРЕСА_1 . Державний акт на право приватної власності на землю за життя ОСОБА_3 не отримував, кадастровий номер не сформований, обмеження та сервітути на земельну ділянку відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 21.10.2017 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, розташованих по АДРЕСА_1 , згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна відповідач ухилився і договору укладено не було.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а позивач виконав свої обов`язки за цим договором належним чином.

Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовільнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби АДРЕСА_1 яка складається із житлового будинку дерев`яного з прибудовами під літ. «А» загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з надвірними спорудами: літньою кухнею під літ. «Б», сараєм під літ. «В», сараєм під літ. «Г» убиральнею під літ «Д», сараєм під літ. «Е», ворітьми із хвірткою під № 1, паркану під № 2 та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 жовтня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садибу АДРЕСА_1 , яка складається із житлового будинку дерев`яного з прибудовами під літ. «А» загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м, з надвірними спорудами: літньою кухнею під літ. «Б», сараєм під літ. «В», сараєм під літ. «Г» убиральнею під літ «Д», сараєм під літ. «Е», ворітьми із хвірткою під № 1, паркану під № 2 та земельних ділянок для будівництва та для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО