Справа № 405/7569/23
Провадження №2/405/1290/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого-судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Нетесі С.М., Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ларіної Д.С.

та представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та

піклування Кропивницької міської ради Поровчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу №405/7569/23 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_2 , які припинилися у 2022 році, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2022 року визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, а також стягнуто з ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.08.2022 року та до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , проживаючи окремо, сина не відвідує, не піклується про нього, про фізичний і духовний розвиток дитини та не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. В свою чергу, він (позивач), як відповідальний батько, належно та сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, турбується про сина, забезпечує його усім необхідним, допомагає йому будувати соціальні зв`язки, виховує його як справжнього чоловіка, дарує йому все своє тепло та батьківську любов. Вважає, що відповідач самоусунулась від виховання сина, жодної уваги до нього не проявляє, як не проявляє і жодного бажання взяти сина до себе, хоча б на вихідні чи святкові дні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тим самим, своєю свідомою бездіяльністю заважає розвитку дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вважає, що всі перераховані фактори мають місце у поведінці відповідача по відношенню до свого малолітнього сина та, що це можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов`язків, як матері дитини. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування малолітнього сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, та відповідно, всі вище перераховані обов`язки щодо дитини він (позивач) виконує самостійно, щоб син мав духовний та моральний розвиток, відповідач жодних з перелічених обов`язків щодо виховання дитини не забезпечує, що у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просив позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Зазначеною ухвалою суду також зобов`язано Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради подати до суду письмовий висновок Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо розв`язання спору у зазначеній цивільній справі.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органом опіки та піклування Кропивницької міської ради на виконання ухвали суду від 07 листопада 2023 року подано до суду висновок від 02 лютого 2024 року №962/19 та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 13 лютого 2024 року №168 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав», які зареєстровані судом 20.02.2024 року за вх. № 4074.

Ухвалою суду від 12 березня 2024 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ларіна Д.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1082185 від 24 червня 2024 року) в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення якого повідомлялася судом належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, при цьому, при проведенні підготовчого провадження у справі засобами електронної пошти подала заяву, зареєстровану судом 29.02.2024 року за вх. №1702 про розгляд справи за її відсутності. Крім того, в зазначеній заяві не заперечувала щодо фактичних обставин справи, а саме, що позивач одноособово займається утриманням та вихованням їх спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після фактичного припинення у 2022 році між ними відносин, проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні, вона (відповідач) проживає окремо. Окрім того, зазначила, що має досить мінливий дохід, отримує мінімальну заробітну плату, а тому не може забезпечити сина необхідними продуктами харчування, одягом, іграшками, інвентарем для навчання, організацією відпочинку, дозвілля та належним медичним доглядом. Вважає, за таких обставин, синові з його батьком ОСОБА_1 буде набагато краще, адже батько забезпечує його усім необхідним, піклується про нього, заінтересований в його подальшій долі, завжди цікавиться успіхами в дитячому садочку, турбується про його стан здоров`я, піклується про фізичний і духовний розвиток дитини.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, не заперечувала щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Заслухавши представника позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, свідків, враховуючи подану відповідачем заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що сторони (позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 ) перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , дата внесення інформації: 08 вересня 2017 року) виданого 09.10.2017 року, державним реєстратором , Форма DH 1946 (03-13). Дитина народжена у м. Майамі Біч, округ Майамі-Дейд. Апостиль підписано ОСОБА_4 , виступаючим в якості нотаріуса Штату Флорида, містить проставлену печатку: Велику печатку Штату Флорида, засвідчено в м. Таллахасі, штат Флорида, 06.10.2017 року , секретарем Штату, штат Флорида за № 2017-109822. Сертифікований переклад з англійської на українську мову зроблений перекладачем ОСОБА_5 10.10.2017 року .

Батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Дані про матір» - ОСОБА_2 , в графі «Дані про батька» - ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 03 січня 2023 року (справа № 404/4434/22), визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2022 року та до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На виконання зазначеного рішення суду Кіровським районним судом м. Кіровограда 25 вересня 2023 року видано виконавчий лист, який стягувачем подано на примусове виконання у виконавчу службу, та за яким (виконавчим листом) було відкрито виконавче провадження.

При цьому, відповідно до довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 72895827, за період з 23.08.2022 року по 11.10.2023 року, складеного державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Катериною Майбородою, на підставі примусового виконання виконавчого листа № 404/4434/22, 2/404/1116/22, який видано 25.09.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2022 року та до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , заборгованість по аліментам станом на 01.10.2023 року становить 45 791,25 грн.

Відповідно до довідки ЖБК № 28 за підписом голови правління Хоруженко В.В. ЖБК № 28 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до характеристики з місця проживання, підписаної головою правління ОСОБА_6 15.09.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2015 року. За роки проживання за даною адресою проявив себе з виключно позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на нього не надходило. Разом з ОСОБА_1 за вказаною адресою проживає його син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . За свідченнями сусідів, ОСОБА_1 працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний. Він самостійно займається вихованням сина, утримує його, сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, в той час, як мати не приймає участі у вихованні сина.

Судом також встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 28.01.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Драною І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 139, належить квартира трикімнатна, загальною площею - 65,9 кв.м., житловою площею - 50,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду, зокрема, свідок ОСОБА_7 зазначив, що позивача ОСОБА_1 знає приблизно тридцять років, та він (позивач) є хрещеним батьком його (свідка) старшої дитини. Відповідача по справі знає як цивільну дружину позивача, з якою позивач познайомився у м. Черкаси, коли там проживав певний період часу, у них були відносини, та під час їх спільного проживання у них народився син ОСОБА_9 , який у цьому році вже піде до школи у перший клас. Зазначив, що за весь період спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , він її бачив лише один раз, та у ОСОБА_1 з нею завжди були якісь проблеми, при цьому, сином постійно займався ОСОБА_1 , а мати дитини ОСОБА_2 постійно була відсутня у житті дитини, дитиною не займалася. Після переїзду позивача з м. Черкаси до м. Кропивницького, позивач проживає разом з малолітнім сином та батьком позивача в районі Новомиколаївки біля 25-ої школи. Крім того, зазначив, що коли почалася війна, в лютому 2022 року, відповідач проживала у м. Черкаси та життям дитини не цікавилася.

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що позивача ОСОБА_1 знає приблизно двадцять п`ять років, товаришують. Відповідача ОСОБА_2 знає як колишню цивільну дружину позивача, з якою він (позивач) проживав певний період часу як чоловік і жінка, та які мають спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_9 , 6-річного віку, вихованням і утриманням якого займається виключно позивач. Відповідач, в свою чергу проживає окремо від дитини та наскільки йому (свідку) відомо в м. Черкаси, у якої на першому місці, - « кар`єра », а тому вона не займалася сімейними справами, не займалася вихованням сина, в той же час позивач є дуже скурпульозним у відношенні виховання сина, в т.ч. відвідування дитиною дитячого садочка, спортивної секції з гімнастики, то цим займався і займається лише позивач, при цьому, позивач не чинить будь-яких перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, він (позивач) навпаки «вітає» спілкування дитини з відповідачем, якби остання мала б таке бажання, однак такого бажання відповідач не має. Вказав, що малолітній син проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_11 в районі Новомиколаївки у м. Кропивницькому, і батько, і дідусь приділяють багато часу дитині.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 962/19, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 167 від 13.02.2024 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» та який підтримано представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, на підставі наявних документів вбачається наступне, зокрема, у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_12 батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Дитина ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 . Згідно з довідкою ЖБК № 28 м. Кропивницького, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_13 проживає по АДРЕСА_2 . З характеристики за місцем проживання від 08.09.2023 року на ОСОБА_1 вбачається, що він самостійно займається вихованням та утриманням сина, сумлінно виконує батьківські обов`язки. Мати участі у вихованні дитини не бере. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у період з 23.08.2022 року по 11.10.2023 року, наданою Подільськім відділом ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів для утримання дитини станом на 01.10.2023 р. складає 45791, 25 грн. Факт ухилення матері ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків підтверджують мешканці м. Кропивницького громадяни ОСОБА_14 , ОСОБА_8 . Дитина ОСОБА_3 пояснив, що проживає з батьком, який піклується про нього. Маму давно не бачив, вона покинула його у батька. На електронну адресу управління з питань захисту прав дітей надійшла заява ОСОБА_2 , в якій мати дитини повідомила, що отримує мінімальну заробітну плату, бажає влаштувати особисте життя, не має можливості та часу приділяти сину ОСОБА_9 належну увагу, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_9 краще буде з батьком. Також ОСОБА_2 пояснила, що на засідання Комісії не з`явиться, просила розглядати питання без її участі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення громадянки ОСОБА_2 від виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_12 , винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись найкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилилася від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком сина, не дбає про його фізичний, інтелектуальний, духовний та соціальний розвиток, а також розвиток його творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, обдарувань, не спілкується з дитиною ні особисто, ні будь-якими іншими засобами комунікації, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, він (позивач) не перешкоджав відповідачу у її спілкуванні з дитиною, а так само прийняття останньою участі у вихованні дитини, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання матері виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач ОСОБА_2 , обравши пасивну форму процесуальної поведінки, не виявила бажання приймати участь у судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення її (відповідача) батьківських прав, при цьому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - визнала.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, його підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до його гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод їй (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення останньої батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, так як аліменти відповідачем не сплачуються, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також психологічний стан дитини, суд приходить до висновку про недоцільність вислухати думку дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав його матері ОСОБА_2 .

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_2 яка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність її вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., враховуючи, що позивач ОСОБА_1 в силу положень Закону України «Про судовий збір» на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, причому, суд зауважує, що помилково сплачений позивачем судовий збір при пред`явленні до суду позову, підлягає поверненню у порядку встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики та за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова