Справа № 357/3981/24
Провадження № 2-др/357/76/24
У Х В А Л А

08 липня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва Павла Володимировича, про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ; 2) Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2024 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ; 2) Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 10 561,00 грн., пеню в сумі 4 251,55 грн., інфляційні втрати в сумі 3 672,72 грн., 3% річних в сумі 722,03 грн., моральну шкоду в сумі 528,05 грн., а всього в сумі 19 735,35 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 4 471,95 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

13 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи Моторно (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_4 про розподіл стягнення судових витрат з позивача та відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом постановлено здійснювати у письмовому провадженні без виклику учасників справи в судове засіданні.

Вказане право суду відповідає право висновкам Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду. Так, суд зазначає, що в практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформувався сталий підхід щодо застосування частини четвертої статті 270 ЦПК України. Зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 травня 2022 року у справі № 824/152/21, від 05 березня 2020 року у справі № 756/5330/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 755/1139/18 та від 02 грудня 2021 року у справі № 645/396/20 зроблено висновок, що виклик сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення є правом суду, а не обов`язком. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 210/5579/20

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

17 травня 2024 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» «Ю.ЕС.АЙ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ; 2) Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 10 561,00 грн., пеню в сумі 4 251,55 грн., інфляційні втрати в сумі 3 672,72 грн., 3% річних в сумі 722,03 грн., моральну шкоду в сумі 528,05 грн., а всього в сумі 19 735,35 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Океаніка Лоджистік» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 4 471,95 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

17 квітня 2024 року на адресу суду надійшли пояснення від представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, в яких зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України Моторне (транспортне) страхове бюро України за вивчення та аналіз позовної заяви по справі, підготовки правової позиції, подання пояснення третя особа планує понести судові витрати в розмірі 1000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник третьої особи подав договір № 4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року, укладений між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП», (а.с. 215-220, том 1); додаткову угоду до Договору про надання послуг в сфер права № 4.1/12-10/2021 року (а.с. 220 на звороті 221, том 1), спідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката Гусєва Павла Володимировича (а.с. 214, том 1).

Під час прийняття 17 травня 2024 року рішення суду питання розподілу витрат на правову допомогу не було вирішене.

Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Суд, дослідивши докази на підтвердження витрат на правничу допомогу третьої особи дійшов висновку про недоведеність таких витрат, так як стороною не було надано акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат.

Отже, заява представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, про ухвалення додаткового рішення, про розподіл судових витрат не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва Павла Володимировича, про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Бебешко