УХВАЛА

09 липня 2024 року

м. Київ

справа № 671/490/21-ц

провадження № 61-7076ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року витребувано матеріали цивільної справи № 671/490/21-ц з Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

У лютому 2024 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2024 року у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання (касаційне провадження № 61-2294ск24).

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2024 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення; у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено та ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 лютого 2024 року. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2024 року про залишення касаційної скарги без руху (касаційне провадження № 61-2294ск24).

У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 10 травня 2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2024 року у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин його пропуску; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2024 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

До суду касаційної інстанції надійшла уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2024 року заявником не виконано, оскільки ОСОБА_1 вказаних недоліків не усунув, а зміст його заяви фактично зводиться до незгоди з ухвалою суду про залишення касаційної скарги без руху.

Так, у порушення частини третьої статті 393 ЦПК України, заявником не подано до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, наведені у клопотанні обставини для звільнення від сплати судового збору є по суті аналогічними зазначеним заявником у попередньому клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке вже було вирішено Верховним Судом.

Оскільки нових обставин як підстав звільнення від сплати судового збору, нових доказів на підтвердження умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» заявником не надано, тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Крім того, у касаційній скарзі на порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Абзацом 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Заявником не зазначено обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права саме при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Ураховуючи наведене, доводи ОСОБА_1 не містять підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а тому не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції.

Крім того, в уточненій редакції касаційної скарги, у порушення вимог статті 392 ЦПК України, ОСОБА_1 не уточнено прохальну частину касаційної скарги із обов`язковим зазначенням у ній чітко викладених вимог касаційної скарги, які узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, визначеними статтею 409 ЦПК України.

Також вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2024 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки, у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 09 липня 2024 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2024 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року потрібно вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець