УХВАЛА

08 липня 2024 року

м. Київ

справа № 759/15320/21

провадження № 61-9089ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Людмила Сергіївна, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на частку квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , у червні 2024 року через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року.

У касаційній скарзі представник заявника викладає клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 , в якому посилається на підпункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків її доходу за попередній календарний рік, просить звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судом касаційної інстанції рішення у справі. На думку представника заявника, перебування ОСОБА_1 в скрутному майновому становищі, на підтвердження якого надані відповідні документи, є підставою для звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Kreuz v. Poland («Креуз проти Польщі»), пункт 54), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд касаційної інстанції, врахувавши наведені у клопотанні доводи, оцінивши додані до нього докази, характер спірних правовідносин, а також розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання та розгляд касаційної скарги (2 905,60 грн), дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та відстрочення сплати заявнику судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.

Водночас, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Так, касаційна скарга сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, щодо яких відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд», зокрема боржника, копій цієї касаційної скарги заявниця не надала.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, а заявниці надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції доказів надсилання листом з описом вкладення іншому учаснику справи копії касаційної скарги.

У відповідності до вимог частини другої і третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтею 8 Закону України «Про судовий збір», статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 905,60 грн до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков