Справа № 740/6010/23
Провадження № 2-др/740/19/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2024 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., з участю секретаря Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю,
28.08.2024 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення, яким просив вирішити питання про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн, про що його представником адвокатом Васюком Д.Г. було заявлено у судовому засіданні.
12.09.2024 представником відповідача адвокатом Савенецькою-Фурс Т.В. подано додаткові пояснення в яких зазначено, що у розрахунку суми гонорару, наданому позивачем, зазначено обсяг фактично виконаних робіт, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин - 500 грн. Вказаний вид робіт не може бути врахований судом при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки ці роботи були виконанні до звернення з позовом до суду позивача і у суду відсутня можливість з`ясування фактичне надання таких послуг. У пункті 2 розрахунку зазначені витрати на складання позовної заяви, яка складається з 4 аркушів та оцінена у 6000 грн. На її думку, дана оцінка не відповідає об`єму виконаних робіт. Також у пункті 5 розрахунку - складання інших процесуальних документів (заяви, клопотання тощо), представником позивача не зазначено, які саме інші процесуальні документи (заяви, клопотання тощо) ним були складені. Зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен грунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обгрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Крім того суди вирішуюсь питання стягнення витрат на правничу допомогу мають керуючись принципами справедливості та верховенства права, якщо встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і не співмірність порівняно з ринковими цінами. Оскільки заявлена сума витрат на правничу допомогу не відповідає нормам ст. 141 ЦПК України, просить суд частково стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн з розрахунку 5000,00 грн за судові засідання з розрахунку 1000,00 грн за одне судове засідання, оскільки судові засідання проводились за місцем проживання адвоката та по змісту усі судові засідання були тотожними, що не потребувало додаткового часу на підготовку до судового засідання та 3000,00 грн за підготовку позовної заяви.
09.09.2024 від представника ОСОБА_1 адвоката Васюка Д.Г.до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, подану заяву підтримуютьта просили її задовольнити.
Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення по справі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.08.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Разом з тим, вказаним рішенням не було вирішено питання про судові витрати позивача, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Васюком Д.Г. на підставі витягу здоговору про надання правничої допомоги №82/23від 08.07.2023та ордеру на надання правової допомоги. Зі змісту позову вбачається, що позивачемзазначено про попередні (орієнтовні) витрати на правничу допомогу в сумі 18 000грн, які позивач очікує понести.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляд у і складність справи тощо.

При розгляді вказаної справи представництво позивача здійснював адвокат Васюк Д.Г. на підставі ордеру серії СВ № 1058025, що відповідає вимогам ч.4 ст.62 ЦПК України, відповідно до якого повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Між Огієвським І.О. та Васюком Д.Г. укладено договір №82/23/24«Про надання правничої допомоги». Згідно з п.4.1витягу з договору №82/23/24 ід 28.07.2024: орієнтовний розмір гонорару адвоката за виконання обов`язків визначених даним договором складає 18 000 грн остаточний розмір гонорару визначається по факту виконаної роботи (наданих послуг за замовленням клієнта, з врахуванням рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару.

До заяви про винесення додаткового рішення надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу згідно якого остаточна сума гонорару становить 16 000 грн, ксерокопія квитанціїдо прибуткового касового ордеру №82/23/24 від 19.08.2024 про сплату ОСОБА_1 16000 грн за надання правничої допомоги.

Згідно розрахунку суми гонорару за надануправничу допомогу: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин 500 грн, складання позовної заяви 6000 грн, участь у судових засіданнях (5х1500) 7500 грн, складання інших процесуальних документів (заяви, клопотання,тощо) -2000 грн, встого -16 000 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу згідно заяви позивача, суд враховує певні заперечення представника відповідача, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.

Отже дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд вбачає підстави для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, а саме в сумі 12 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - 12 000 (дванадцять тисяч) грн.

В іншій частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги на додаткове рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О. Гагаріна