Провадження №2/389/806/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження в режимі відеконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Грідасов Борислав Юрійович, до ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а саме змінити прізвище дитини на ОСОБА_5 та внести відомості про батька.

Вказав, що з відповідачем по справі знаходився у фактичних шлюбних відносинах з грудня 2020 року по березень 2023 року, мали близькі стосунки та проживали як чоловік та дружина, але шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася донька ОСОБА_4 , відомості про батька дитини до акту про народження якої записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, оскільки сторони не перебували у шлюбі, але в подальшому бажали узаконити свої відносини та зареєструвати позивача як батька дитини. Під час вагітності відповідачки, позивач піклувався про неї та майбутню дитину, забрав із пологового будинку дитину з матір`ю до с.Суботці, де вони проживали всі разом. За дочкою разом із відповідачкою доглядав позивач, створював всі необхідні умови для проживання та виховання доньки. Позивач вважає себе батьком дівчини з її народження, продовжує спілкування з нею, піклується про неї, надає матеріальну допомогу, приймає активну участь в її виховання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Раніше в судових засіданнях визнавала, що ОСОБА_2 може бути батьком ОСОБА_4 . Однак позивач категорично проти спілкування доньки з батьком. Вважає що таке спілкування буде негативно впливати на виховання доньки, так як позивач веде недостойний спосіб життя.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис №193. Матір`ю значиться ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_6 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про щодо актового запису про народження №7 відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №523 від 06.09.2023, проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані батько ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №529 від 07.09.2023, ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом із сином ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_4 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.09.2023 встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю, умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним. ОСОБА_3 добросовісно виконує свої батьківські обов`язки. Зі слів ОСОБА_3 ОСОБА_2 не проживає з ними з лютого 2023 року, не приймає участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_10 . Проживаючи разом, позивач вів себе агресивно до відповідачки та її дітей.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надали пояснення, відповідно до яких підтвердили, що сторони проживали разом з кінця 2020 року, відповідач завагітніла та народила дівчину. Сторони проживали разом, позивач разом із братом забрали відповідачку із пологового будинку. Однак життя не склалося через постійні сварки між сторонами.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Разом з тим, висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної або судово-імунологічної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У рішенні від 19 березня 2019 року Європейський суд з прав людини у справі M.T.v. UKRAINE, № 950/17, §23 - 24, ЄСПЛ вказав, що усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини. Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи. На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадках, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорували при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21).

Враховуючи сукупність зібраних у справі доказів, суд зауважує, що підстави ставити під сумнів відповідні обставини щодо батьківства позивача стосовно дитини відсутні. Відповідач не оспорювала викладені в позовній заяві обставини та не спростовувала докази.

Судово-генетична або судово-імунологічна експертизи у справі не проводилися.

Батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_10 підтверджено поясненнями сторін по справі, поясненнями свідків, актом обстеження умов проживання.

Відповідно до ст.134 СК України, яка регламентує порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил).

Відповідно до ст. 145 СУ України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Позивач не довів необхідність зміни прізвища дитини, яка відповідно до ст. 145 СК України, може мати прізвище матері ОСОБА_13 . Суд враховуючи те, що дитині на час ухвалення рішення виповнилося три роки, вона знає своє прізвище як ОСОБА_13 та звикла до нього, недоцільно змінювати прізвище дитини на ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести до актового запису про народження №193 ОСОБА_4 , складеного 22 вересня 2021 року Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зміни, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 21.09.2024.

Суддя В.В. Український