Справа № 178/1708/22
У Х В А Л А

17 січня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиха гавань 21", треті особи Божедарівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області, Державний реєстратор виконавчого комітету Маламихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, про визнання недійсною біржової угоди купівлі-продажу майна 2105/20-7 від 21.05.2020, скасування рішення державного реєстратора Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55300823 від 24.11.2020, визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі нерухомого майна 3394,3395 від 07.09.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ "Тиха гавань 21", скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 60263260 від 08.09.2021, скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Тиха гавань 21" на єдиний майновий комплекс по АДРЕСА_1 , повернення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 63,922 га, кадастровий номер :01:002:0316, з багаторічними насадженнями за межами с.Бикове Кам`янського району Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, адвокат Васильцова О.М. звернулась до суду з цим позовом та просить скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 30 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 22293951, номер запису про право власності 39334104 та повернути ОСОБА_1 фруктовий сад площею 63,922 га з багаторічними насадженнями, який розташований в с. Бикове Кам`янського району Дніпропетровської області. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідачки судові витрати.

Представник ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання проти закриття провадження у справі.

Суд, надавши оцінку доказам, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку щодо закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору.

З наявних матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно ОСОБА_1 придбав на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) на Правобережній товарній біржі 30 березня 2015 року за № 3003/15-1.

Доказу щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу від 30 травня 2015 року № 3003/15-1 до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав, що у ОСОБА_1 не виникло права власності на спірне майно за вищезазначеним договором купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки його державна реєстрація здійснена не була, а доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 не набув права власності на фруктовий сад, і тим паче на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером земельної ділянки :01:002:0316 і не міг внести фруктовий сад, площею 63,922 га у складі з багаторічними насадженнями, розташований за межами с. Бикове, Криничанського району, Дніпропетровської області, як частку до статутного капіталу позивача, а тому позивач не набув прав на вказаний фруктовий сад і як наслідок ОСОБА_3 не порушила інтереси позивача, за захистом яких звернувся останній.

Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази набуття позивачем права власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером земельної ділянки :01:002:0316, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22293951) на законних підставах. А тому твердження позивача про те, що він є власником цього майна є недоведеними.

Способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови ВП ВС від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц та пункт 40 постанови ВП ВС від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а також самовстановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland)). У рішенні від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" ЄСПЛ зазначав, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). Тож, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах його позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: (1) визнання права; (2) визнання правочину недійсним; (3) припинення дії, яка порушує право; (4) відновлення становища, яке існувало до порушення; (5) примусове виконання обов`язку в натурі; (6) зміна правовідношення; (7) припинення правовідношення; (8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; (9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; (10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, позивач просить суд захистити його право та інтерес шляхом скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 30 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 22293951, номер запису про право власності 39334104 та повернути ОСОБА_1 фруктовий сад площею 63,922 га з багаторічними насадженнями, який розташований в с. Бикове Кам`янського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року у справі № 904/232/22, яке набрало законної сили, встановлено, що у позивача не виникло права власності ані на фруктовий сад, ані на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями за адресою: АДРЕСА_1 ; з кадастровим номером земельної ділянки :01:002:0316. З урахуванням чого задоволення позовних вимог у вказаній справі не призвело б до поновлення та захисту прав позивача, існування яких (прав) та порушення яких (прав) позивачем суду належними доказами доведено не було. Аналогічні положення наявні у постанові апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2022 року винесеній у вищезазначеній справі № 904/232/22.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Наведене обґрунтовує висновок суду щодо відсутності предмету спору між сторонами, з урахуванням чого суд вважає за доцільне справу провадженням закрити в порядку ст. 200 ЦПК України. За наслідком розгляду справи, судові витрати суд вважає за належне покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 200, 255, 258, 260 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиха гавань 21", треті особи Божедарівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області, Державний реєстратор виконавчого комітету Маламихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, про визнання недійсною біржової угоди купівлі-продажу майна 2105/20-7 від 21.05.2020, скасування рішення державного реєстратора Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55300823 від 24.11.2020, визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі нерухомого майна 3394,3395 від 07.09.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ "Тиха гавань 21", скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 60263260 від 08.09.2021, скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Тиха гавань 21" на єдиний майновий комплекс по АДРЕСА_1 , повернення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 63,922 га, кадастровий номер :01:002:0316, з багаторічними насадженнями за межами с.Бикове Кам`янського району Дніпропетровської області провадженням закрити за відсутністю предмету спору.

Протягом п`ятнадцяти днів ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2024 року.

Суддя: Б. М. Цаберябий