Справа №705/3380/24
2/705/1867/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Моросліп А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

У С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «Коллект центр» Мостовенко О.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №102080032. За умовами договору загальний розмір кредиту становить 8000 гривень, відсотки за користування кредитом 1800 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім того, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту. Кредит у вигляді грошових коштів відповідвч отримує на картковий рахунок. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача становить 58200,00 гривень.

29.12.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВердиктКапітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №102080032 від 07.102021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

В свою чергу ТОВ «ВердиктКапітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 р. уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач не виконала умови договору про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 р., представник ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути сумі заборгованості за договором про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 року в розмірі 58200,00 грн, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000 гривень.

Ухвалою судді від 21.06.2024 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пархета А.В. подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнають частково. Зазначає, що при зверненні до суду 27.05.2024 року позивач повинен був проводити розрахунки заборгованості згідно Закону України №3498 IX від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким у ст.2 Закону України «Про споживче кредитування» внесено зміни і вказано, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%», а не за договором про споживчий кредит. Також вважає, що сума витрат на правову допомогу позивачем надумана та безпідставно завищена оскільки відсутні підстави задоволення позовних вимог у зазначеному розмірі. З цих підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача ОСОБА_2 до суду подано письмові заперечення на відзив, в якому зазначає, що відповідачем не заперечується факт укладення договору, а тому при нарахування процентів за користування кредитними коштами відбувалось за погодженими сторонами договору умовами. Крім того, заборгованість за кредитом сформована станом на 10.03.2023 та відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування незгоди з розміром заборгованості та щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, а тому просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача та просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, враховуючи ціну позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію сторін, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 про надання кредиту в сумі 8000 гривень строком на 15 днів, а саме з 07.10.2021 року по 22.10.2021, зі сплатою 1.50 відсотків від залишку за кожен день строку користування кредитом та 5% стандартної (базової) процентної ставки за кожен день користування кредитом.

Відповідно до довідки про ідентифікацію 07.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено електронний договір з акцептом договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало останньому кредит шляхом перерахування коштів в сумі 8000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №33469696 від 07.10.2021.

Крім того, згідно паспорту споживчого кредиту №102080032 та графіку платежів(додатки №1 та №2 до договору про споживчий кредит від 07.10.2021), передбачений порядок та умови погашення кредиту, строк дії договору, пільговий період, розмір процентної ставки у пільговий і поза межами пільгового періоду, порядок погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, з якими ОСОБА_1 була ознайомлена при підписанні договору.

29.12.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №102080032 від 07.102021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1

10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило своє право вимоги ТОВ «Коллект центр», в тому числі і за договором про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 10.03.2023 загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №102080032 від 07.10.2021 року складає 58200 гривень, а саме: основний борг 8000 гривень; заборгованість за відсотками 50200 гривень.

Відповідачем не надано доказів виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, зокрема виплати належної до сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п.1 та 2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за укладеним кредитним договором в розмірі 58200 грн. підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що саме вказана сума заборгованості разом з нарахованими відсотками фактично отримані позичальником та в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, тому суд враховує його під час обрання та застосування норм до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

У своїй позовній заяві представник ТОВ «Коллект центр» просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн.

Між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістаснс» Відповідно укладено Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №632 від 26 квітня 2024 року та Акту №3 про надання юридичної допомги від 03.04.2024 року, ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістаснс» погоджено послуги та їх оплата (відповідно до прайс листа АО «Лігал Асістанс», затвердженого рішенням загальних зборів 01-11/2023 від.01.11.2023 року) стосовно надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) в сумі 17000 гривень: з яких надання усної консультації з вивчення документів 2 год. вартістю 4000 гривень; підготовка пропозиції вартістю 1000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 год. вартістю 12000 гривень.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів, вказана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судові засідання за участю представника позивача не проводилися. Справа не є складною, не потребує надання адвокатом великого обсягу послуг та виконання робіт. Тобто, об`єктивно об`єм виконаних робіт адвокатом і затрачений ним час не відповідають заявленим до стягнення витратам на правову допомогу.

Враховуючи співмірність зазначеного представником позивача розміру його послуг зі складністю справи та виконаним обсягом робіт, ціною позову та значенням справи для позивача, суд приходить до висновку, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., оскільки сума в розмірі 17000 гривень є неспівмірною, не обґрунтована об`ємом виконаних робіт адвокатом і затраченим ним часом на розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 526, 527, 530, 610-612, 626, 629, 1046-1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () заборгованість за договором про споживчий кредит №102080032 від 07.10.2021 в розмірі 58200 (п`ятдесят вісім тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський