Справа № 349/1623/24
Провадження № 2/349/547/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 грудня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», інтереси якого представляє Столітній М.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором споживчого кредиту № 3999730 від 22 вересня 2023 року в розмірі 140 800,00 грн та заборгованість за договором споживчого кредиту № 7090781 від 21 вересня 2023 року в розмірі 62 384,40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит № 3999730, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн, строком кредитування 350 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,00% в день.

Окрім цього, на підставі укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 додаткового договору від 26 вересня 2023 року до договору №3999730 від 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 було додатково надано в кредит 5 000,00 грн шляхом зарахування цих коштів на рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті.

Таким чином загальний розмір наданого відповідачу ОСОБА_1 кредиту складає 20 000,00 грн.

24 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 3999730 від 22 вересня 2023 року, додатковим договором від 26 вересня 2023 року, що укладені між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до розрахунку заборгованості становить 140 800,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20 000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 96 800,00 грн; заборгованість за відсотками за 60 календарних днів, нарахованих позивачем в межах строку кредитування - 24 000,00 грн.

21 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит № 7090781, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 500,00 грн, строком кредитування 360 днів, до 22 вересня 2023 року та зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день.

27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 7090781 від 21 вересня 2023 року, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 62 384,40 грн, яка складається із заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 15 500,00 грн; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 28 377,40 грн. та 18 507,00 грн. - заборгованість за відсотками за 60 календарних днів, нарахованих позивачем в межах строку кредитування.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не подав відзив на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 веревсня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Також витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази, що стосуються факту перерахування відповідачу кредитних коштів та належності йому платіжної карти на яку здійснювалося перерахування цих коштів.

У судове засідання представник позивача Столітній М.М. не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив в заяві від 21 листопада 2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

За матеріалами справи встановлено, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір № 7090781.

Відповідач ОСОБА_2 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором С2242.

Відповідно до п. 9.8. договору № 7090781 відповідач підтвердив, що йому зрозуміла уся інформація, зазначена в паспорті споживчого кредиту та він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Сума кредиту становить 15 500,00 гривень ( п. 1.3. договору).

Строк кредиту 360 днів ( п.1.4. договору).

Стандартна процентна ставка - 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту ( п.1.5.1. договору).

Кредит надається шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок споживача ( п. 2.1. договору).

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 13 листопада 2024 року, кредитні кошти в розмірі 15 500,00 грн перераховані 21 вересня 2023 року на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

27 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27 травня 2024 року до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму боргу 43 877,40 грн., з яких 15 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 377,40 грн. сума заборгованості за відсотками.

Вказані суми також підтверджуються розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи.

Позивач також здійснив нарахування відсотків за 60 календарних днів за період з 27 травня 2024 року по 25 липня 2024 року, тобто в межах строку дії договору, за стандартною процентною ставкою - 1,99 %, розмір яких становить 18 507,00 грн.

Окрім цього судом встановлено, що 22 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3999730.

Відповідач ОСОБА_2 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е814.

Відповідно до п. 9.9. договору № 3999730 відповідач підтвердив, що йому зрозуміла уся інформація, зазначена в паспорті споживчого кредиту та він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Сума кредиту становить 15 000,00 гривень ( п. 1.2. договору).

Строк кредиту 350 днів ( п.1.3. договору).

Стандартна процентна ставка - 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту ( п. 1.4.1. договору).

Кредит надається шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок клієнта ( п. 2.1. договору).

26 вересня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено додатковий договір до договору № 3999730.

Відповідач ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т610.

Відповідно до п. 1.2. додаткового договору сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.4. додаткового договору загальний розмір кредиту 20 000,00 грн.

Строк кредиту та періодичність сплати процентів залишаються незмінними відповідно до п.1.3. договору ( п.1.5. додаткового договору).

За користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 договору ( п. 1.6. додаткового договору).

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 13 листопада 2024 року, 21 вересня 2023 року кредитні кошти в розмірі 15 000,00 грн та 26 вересня 2023 року кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн перераховані на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

24 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24 травня 2024 року до договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму боргу 116 800,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 96 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Вказані суми також підтверджуються розрахунком заборгованості, що міститься в матеріалах справи.

Позивач також здійснив нарахування відсотків за 60 календарних днів за період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року, тобто в межах строку дії договору, за стандартною процентною ставкою - 2,00 %, розмір яких становить 24 000,00 грн.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитних договорів та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за кредитними договорами. Відповідач не надав докази на спростування заявлених позивачем вимог.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості за договором № 7090781 від 21 вересня 2023 року в розмірі 62 384,40 грн. та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості за договором № 3999730 від 22 вересня 2023 року в розмірі 140 800,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 4 000,00 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №7090781 від 21 вересня 2023 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 500,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 46 884,40 гривень, всього 62 384,40 гривень ( шістдесят дві тисячі триста вісімдесят чотири гривні 40 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3999730 від 22 вересня 2023 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 120 800,00 гривень, всього 140 800,00 гривень ( сто сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати в розмірі 2 422,40 гривень судового збору та 4 000,00 гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, всього - 6 422,40 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: вул. Загородня, 15 офіс 118/2 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 грудня 2024 року

Суддя Р.Г. Могила