КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/91/24 Доповідач: Шебуєва В.А.
Провадження № 22-ск/824/47/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі:

судді Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні заяву юридичної особи, створеної відповідно до законодавства ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

25 червня 2024 року юридична особа, створена відповідно до законодавства ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду із заявою про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості.Зазначав, що постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 стягнуто з компанії ІНФОРМАЦІЯ_1на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок пені за непоставку товару у строки, передбачені Специфікацією до Договору, ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок штрафу за прострочення поставки товару понад 30 днів та ІНФОРМАЦІЯ_6 в рахунок відшкодування арбітражного збору, а всього: ІНФОРМАЦІЯ_7. Вважає, що постанова Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 винесена безпідставно та підлягає скасуванню на підставі п.п. в) п. 1 ч. 2 cт. 459 ЦПК України, абз. 4 п. 1 ч. 2 cт. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Арбітражна угода між ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_3 не укладалася, а тому оскаржувана постанова винесена щодо не передбаченого арбітражною угодою спору. В ході розгляду справи в МКАС відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1заперечував щодо дійсності договору та арбітражного застереження в ньому, надавав Арбітражному суду пояснення і письмові докази, які свідчать, що договір поставки від ІНФОРМАЦІЯ_8 № НОМЕР_2 не був укладений - він підписаний лише з боку позивача, а відповідач його не підписував. За відсутності підписаного відповідачем арбітражного застереження, МКАС не мав юрисдикції щодо розгляду даної справи і вийшов за межі своїх повноважень. Надані відповідачем пояснення і докази МКАС проігнорував. Директор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ані договору поставки від ІНФОРМАЦІЯ_8 № НОМЕР_2, ані інших договорів/контрактів з ІНФОРМАЦІЯ_3, що могли містити арбітражне застереження, або окремо викладених арбітражних угод, не підписував. МКАС виніс оскаржувану постанову, не зважаючи на той факт, що позивач не надав оригіналу арбітражної угоди, яка є єдиним можливим належним доказом згоди сторін щодо передачі спору на розгляду МКАС. Згідно пояснень представника ІНФОРМАЦІЯ_3 у іншій справі - № НОМЕР_3, оригінали договорів поставки ІНФОРМАЦІЯ_9 № НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_10, № НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_10 і № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 були вилучені у ІНФОРМАЦІЯ_3 українськими органами досудового розслідування у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження. Факт вилучення правоохоронними органами оригіналу договору поставки № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 підтверджується документами, наданими Позивачем у справі № НОМЕР_3 - копіями протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.03.2023 р., опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 17.03.2023 р., а також листа Головного слідчого управління Служби безпеки України НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_11. У листі Головного слідчого управління Служби безпеки України від ІНФОРМАЦІЯ_11 НОМЕР_6 зазначено, що наявні оригінали згаданих вище договорів поставки та додатків до них, підписані лише стороною покупця - ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі т.в.о. директора ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_2, а також копії додаткових угод до них, які 17.03.2023 були вилучені слідчим. СУ ГУНП у місті Києві під час тимчасового доступу до речей і документів. Відтак, листом Головного слідчого управління Служби безпеки України від ІНФОРМАЦІЯ_11 № НОМЕР_7 підтверджено, що договір поставки № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 підписаний лише зі сторони Продавця, а отже цей Договір є неукладеним.

ІНФОРМАЦІЯ_1, просило скасувати постанову Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 подав заперечення на заяву ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що підстави для скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 відсутні, а вимоги заяви є необґрунтованими.

В судовому засіданні представники ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримали подану заяву та просять її задовольнити.

Вислухавши пояснення представників ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_3, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали договір поставки НОМЕР_8, відповідно до умов якого ІНФОРМАЦІЯ_1 як постачальник зобов`язалося передати у встановлений строк партію (партії) товару (ІНФОРМАЦІЯ_13) у власність ІНФОРМАЦІЯ_3 як покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1, винесеною у складі одноосібного арбітру пана ОСОБА_3, був задоволений позов ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок пені за непоставку товару у строки, передбачені Специфікацією до Договору, ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок штрафу за прострочення поставки товару понад 30 днів та ІНФОРМАЦІЯ_6 в рахунок відшкодування арбітражного збору, а всього: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Частиною 2 вказаної статті визначено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Оскарження постанов міжнародного комерційного арбітражу про наявність у нього компетенції, винесених з питання попереднього характеру, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється в порядку, передбаченому цим розділом, з особливостями, встановленими міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» (ст. 461 ЦПК України).

ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України на підставі арбітражної угоди, що викладена у формі арбітражного застереження у п. 10 договору поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10, яким визначено, що усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Спір між сторонами виник з договірних відносин, які мають комерційний характер, він відповідає предметній і суб`єктній юрисдикції міжнародного комерційного арбітражу. Зважаючи на положення п.10 договору поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України обґрунтовано визнав себе компетентним розглядати даний спір.

Ініціюючи питання оскарження ухваленої у спорі постанови МКАС представник ІНФОРМАЦІЯ_1 посилався на відсутність арбітражної угоди між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3.

За результатами розгляду заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 суд дійшов висновку про недоведеність недійсності арбітражного застереження у договорі поставки.

Частина 1-2 статті II Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (далі - Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року та імплементована у законодавство України, встановлює, що кожна Договірна Держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які спори, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним чи іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, підписану сторонами, або що міститься в обміні листами чи телеграмами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 договір поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 чи арбітражне застереження в судовому порядку не оспорювало.

Копія наданого ІНФОРМАЦІЯ_3 до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Київському апеляційному суду договору містить підпис власника та директора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 не спростовувало виникнення з ІНФОРМАЦІЯ_3 правовідносин за договором поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10.

В ході розгляду справи встановлено, що обидві сторони договору поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 вчиняли дії на його виконання, укладали до договору додаткову угоду.

Так, на виконання даного договору ІНФОРМАЦІЯ_1 поставив ІНФОРМАЦІЯ_14, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_15 та ІНФОРМАЦІЯ_16, а також отримало оплату за поставлений товар. Виконання договору підтверджується рахунками-фактурами НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_17, ІНФОРМАЦІЯ_18, а також актами приймання-передачі, які підписані представником ІНФОРМАЦІЯ_1та містять посилання на договір поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 та додаткову угоду НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_19. Замовником перерахованоІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок оплати товару за договором поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 кошти в сумі ІНФОРМАЦІЯ_20, що підтверджується платіжним дорученням Державного експортно-імпортного банку України № НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_21 та повідомленням SWIFT від ІНФОРМАЦІЯ_22. Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 надсилало ІНФОРМАЦІЯ_23 листи НОМЕР_12 від ІНФОРМАЦІЯ_24 та № НОМЕР_13 від ІНФОРМАЦІЯ_25 за підписом ОСОБА_1 , в яких воно посилалося на договір поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10.

Вказані обставини ІНФОРМАЦІЯ_1 не спростовувало.

Відтак, слід вважати, що договір поставки НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_10 був укладений у формі, узгодженій сторонами у їхній практиці, яка діяла у відповідний період, а арбітражна угода, що міститься в пункті 10 договору відповідає вимогам терміну «угода в письмовій формі», зазначеному в статті ІІ Конвенції Організації Об`єднаних Націй про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Судом не встановлено підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, визначених ч. 2 ст. 459 ЦПК України, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4, поданої в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1, про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ІНФОРМАЦІЯ_26 у справі № НОМЕР_14 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення пені за несвоєчасну поставку, штрафу за прострочення більше, ніж на 30 днів поставки товару та витрат по сплаті арбітражних збору, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 459-461 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви юридичної особи, створеної відповідно до законодавства ІНФОРМАЦІЯ_1, про скасування постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості, та залишити постанову Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі № НОМЕР_1 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя Шебуєва В.А.