Справа 688/2853/24
№ 2/688/842/24
Рішення

Іменем України

(заочне)

18 вересня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до суду з даним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії №00-5373243 від 16.08.2022 року, у розмірі 17850 грн., що складається з: суми заборгованості по кредиту 5250 грн. та суми заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 12600 грн., а також просив стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» договір кредитної лінії №00-5373243 від 16.08.2022 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредитні кошти у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 5250 грн., на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором.

28 листопада 2023 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №28112023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передало ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або винекне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушеня грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, вказаних у реєстрі божників.

Згідно вказаного реєстру, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17850 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 5250 грн. та суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12600 грн.

Всупереч умовам кредитного договору №00-5373243 від 16.08.2022 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 17850 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позовній заяві клопотав про розгяд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Доводи та заперечення відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

24.06.2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

25.06.2024 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду на 23.07.2024 року, яке у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відкладено до 18.09.2024 року.

18.09.2024 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитних договорів та договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Судом встановлено, що 16 серпня 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-5373243

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору кредитної лінії кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 5250 гривень. Тип кредиту кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. А позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 14 грудня2022 року або достроково.

ТОВ «Качай гроші» надало клієнту ОСОБА_1 кредит у розмірі 5250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 календарних днів, тобто до 14 грудня 2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству за зниженою процентною ставкою 2,00% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та 2,00% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

28 листопада 2023 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №28112023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передало ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або винекне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушеня грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, вказаних у реєстрі божників.Згідно вказаного реєстру, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17850 грн., що складається з: суми заборгованості по кредиту 5250 грн. та суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12600 грн.

Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув права вимоги за договорами факторингу, укладеним з первісними кредитором.

Як вбачається з договору кредитної лінії, він підписаний електронним підписом позичальника відповідача ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора,який був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовою укладеного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті первісного кредитора (сторін договору, укладеного з відповідачем).

Отже відповідач належним чином ознайомлений з умовами укладеного кредитного договору, погодився з такими умовами та взяв на себе відповідні зобов`язання.

Як вбачається з договору кредитної лінії №00-5373243, сторони в умовах договору погодили строк кредитування, проценти за користування кредитними коштами.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, відповідно до умов кредитного договору.

Розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів розмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)..

За приписами ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,42 грн., який відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що 16 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №16/0524-01.

Відповідно до п. 3.3, 3.4 даного договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16.05.2024 (Додаток №1 до цього договору). Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно п.3.7 договору про надання правничої допомоги №16/0524-01, гонорар сплачується готівкою або шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок Адвокатського бюро.

Згідно поданого Акту приймання-передачі наданих послуг від 16 травня 2024 року адвокатом надані послуги тривалістю 4 години загальною вартістю 5000 гривень, а саме: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-5373243 від 16.08.2022адвокатом витрачено 2 год. часу, вартість яких складає 4000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №00-5373243 від 16.08.2022 адвокатом витрачено 1 год. часу, вартість якої складає 500 грн.; надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-5373243 від 16.08.2022 адвокатом витрачено 1 год. часу, вартість якої складає 500 грн.;

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, дійсно, були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи значення даної справи для відповідачки, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання правничої допомоги у розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-5373243 від 16.08.2022 року в сумі 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесяти) грн., яка складається з: 5250 грн. заборгованості за тілом кредиту та 12600 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судові витрати в сумі 3422,40 грн., що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 23.09.2024.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК