Справа № 367/6022/24
Провадження №2/367/4427/2024
24 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого - судді Одарюка М.П.,
за участю: секретаря судового засідання Бобриш М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу № 367/6022/24 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за житлово комунальні послуги в сумі 9 386,85 грн за період з 01.06.2022 року по 06.06.2024 року та судові витрати.
В обґрунтування позову посилається на те, що 30 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що був власником частини квартири АДРЕСА_1 , укладено договір № 1-Ю-19 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п. 1.1 предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг на платній основі з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживач забезпечує своєчасну повну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 28.04.2024 року номер відомостей про речове право: 43390881 інша частина квартир АДРЕСА_1 , а саме: частина належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 3260. 15.02.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала документи для державної реєстрації, а саме: свідоцтво про право на спадщину та отримала у спадок частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 , з яким було укладено договір №1Ю-19 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Отже на даний час відповідачу належить ціла квартира АДРЕСА_1 . Щомісяця відповідач отримувала повний комплекс житлово комунальних послуг відповідно до тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Претензій щодо якості або кількості наданих послуг відповідачем не пред`являлось. Відповідач належним чином не оплачує житлово комунальні послуги в результаті чого за період з 01.06.2022 року по 06.06.2024 року включно у неї утворилась заборгованість у розмірі 9 386,85 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулися на адресу суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою».
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18.
Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5статті 279 ЦПК України.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності відповідача перебуває частина квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 3260.
15.02.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала документи для державної реєстрації, а саме: свідоцтво про право на спадщину та отримала у спадок частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 ( а.с.7).
30 грудня 2016 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 1Ю-19 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території ( а.с.6).
Згідно повідомлення управляючої компанії від 19 травня 2024 року гр. ОСОБА_3 не сплачує за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та станом на 06.06.2024 року має заборгованість за житлово комунальні послуги в сумі 9 386,35 грн за період з 01.06.2022 року по 06.06.2024 року ( а.с.8).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з утримання будинку, прибудинкової території та інших житлово комунальних послуг відповідачу нараховано заборгованість за період з 01.06.2022 року по 06.06.2024 року у розмірі 9 386 грн. 85 коп.
У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
При цьому тлумачення вказаної статті свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в квартирі. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності.
Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 725/3790/16-ц.
Договір № 1Ю-19 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території був укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 . Стороною позивача суду не надано доказів, які б вказували на те, що відповідач ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_3 та користувалася послугами, які надавались ФОП ОСОБА_1 , тобто в цьому випадку використання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.06.2022 року по 29.01.2024 року мало місце лише для потреб ОСОБА_3 , з яким було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а не для утримання самої квартири, а тому вони не є витратами в розумінні ст. 360 ЦК України.
15.02.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала документи для державної реєстрації, а саме: свідоцтво про право на спадщину та отримала у спадок частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 .
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1752,00 грн за надані послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, за період з 26.02.2024 року по 16.05.2024 року
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 226 грн. 06 коп (1752,00х1211,20/9386,85).
Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги за період з 26.02.2024 року по 16.05.2024 рокуу сумі 1 752 (одна тисяча п`ятсот дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 226 (двісті двадцять шість) гривень 06 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ФОП ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя М.П. Одарюк