Справа №489/6220/24
Провадження №2/489/2288/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 вересня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича, ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми грошових коштів, аліментів

встановив.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідачів надмірно сплачену суму переплачених аліментів у розмірі 109556,47 грн. в рівних частинах, по 54778,24 грн. з кожного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2024, позовну заяву залишено без рухута надано позивачу десять днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: зазначення посилання на правову підставу позовних вимог; зазначення ціни позову; надання оригіналу квитанції про сплату судового збору; надання судового рішення, на підставі якого стягуються з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;надання письмових доказів засвідчених належним чином; зазначення, яке саме право позивача порушено державним виконавцемІнгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбовим Р.Е.

Вказана ухвала суду направлялася позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2024 на виконання ухвали суду від 21.08.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків та додані до неї матеріали.

В заяві про усунення недоліків від 16.09.2024 позивач посилається як на підставу звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій. На підтвердження вказаного до позову додана копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.05.2021.

Вирішуючи питання щодо наявності пільги у позивача щодо сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі у зв`язку з наявністю статусу учасника бойових дій, суд виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Як видно з позовної заяви права позивача як учасника бойових дій, позовом про стягнення надмірно сплачену суму переплати аліментів не порушені, оскільки цей позов виникає із сімейних правовідносин, а не правовідносин, пов`язаних з порушенням прав учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги позивача про стягнення надмірно сплаченої суму переплати аліментів не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій, а тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, а саме не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру та не надано оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на зазначене, позивач відповідно до ухвали суду від 21.08.2024 у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, а тому позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу, що в силу приписів ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає позивачу повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича, ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми грошових коштів, аліментів вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «18» вересня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева