Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4145/18 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В.
Категорія 16 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/4145/18 за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Петровської М.В.

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/4145/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів з ОСОБА_2 , який виданий 01.03.2019 року.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.03.2019 року у справі №296/4145/18 судом було видано виконавчий лист про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що 04.11.2021 року виконавчий лист про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів з ОСОБА_2 , був повернутий стягувачу. Станом на час подачі заяви жодного листа від виконавчої служби він не отримував. В усній розмові працівники виконавчої служби повідомили, що в них відсутній оригінал виконавчого листа, тому рахує, що він був втрачений. Зазначав, що підставою для видачі виконавчого листа є його втрата та неможливість повторно звернутися про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів відповідно до ЦПК України.

Враховуючи викладене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа, який виданий Корольовським районним судом м. Житомира по справі №296/4145/18.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2018 року по справі №296/4145/18 ОСОБА_2 зобов`язана повернути йому садово-будівельний возик, а у разі неможливості повернення повинна сплатити на його користь 1 209,00 грн.

01 березня 2019 року Корольовським районним судом м. Житомира був виданий виконавчий лист у даній справі, який пред`явлений до примусового виконання в Корольовський ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Однак 04 листопада 2021 старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель О.В. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних дій для виконання судового рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», тому він звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель О.В. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2021 року його скаргу задоволено та визнано дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель О.В. неправомірними. Вказує, що при цьому виконавчий лист у справі №296/4145/18, виданий 01.03.2019 року Корольовським районним судом м. Житомира втрачений, що стало перешкодою проведення виконавчих дій державним виконавцем.

У липні 2023 року він звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, у задоволенні якої відмовлено ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02.11.2023 року. Підставою для відмови у задоволенні його заяви стало те, що Корольовським ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надано лист від 04 листопада 2021 року, який додано до поданої заяви, зі змісту якого слідує, що на його адресу державним виконавцем направлено постанову від 04.11.2021 року та виконавчий лист №296/4145/18 від 01.03.2019 року.

Вказує, що судом першої інстанції не враховані при постановленні оскаржуваної ухвали вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої копії постанов виконавця та документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Тому вважає, що наданий Корольовським ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) лист на підтвердження надсилання постанови про повернення виконавчого листа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчого документу по справі №296/4145/18 йому не може бути доказом відправки документів виконавчого провадження в розумінні ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертає увагу, що ним виконавчий документ пред`являвся для примусового виконання до Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Виконавча служба в свою чергу жодних підтверджень надсилання йому виконавчого документу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не надала.

Вважає, що за таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Соломонюк І.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до заяви про видачу дубліката виконавчого листа не додано будь-яких доказів, які б підтверджували факт втрати оригіналу виконавчого листа, неотримання ним виконавчого документу після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2021 року.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2018 року у справі №296/4145/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 садово-будівельний возик, а у випадку неможливості повернення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1209,00 грн. (а.с.23, т.1).

На виконання вказаного рішення 01 березня 2019 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист у вказаній справі, який був пред`явлений до примусового виконання в Корольовський ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та 04.03.2019 року державним виконавцем була винесена постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак, 04 листопада 2021 року старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.69, 89-90 т.1).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2021 року визнано дії старшого державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель О.В. щодо винесення вказаної постанови неправомірними та скасована постанова державного виконавця від 04.11.2021 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні НОМЕР_1, за виконавчим листом №296/4145/18 від 01.03.2019, виданим Корольовським районним судом м.Житомира.

08 червня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу дубліката виконавчого листа, яка ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2023 року повернута заявнику без розгляду як така, що подана без додержання вимог частин першої та другої статті 183 ЦПК України.

13 липня 2023 року ОСОБА_1 черговий раз подав заяву про видачу дублікату виконавчого листа у справі №296/4145/18 від 01.03.2019 року, яку ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2023 року повернуто заявнику без розгляду, оскільки подана без додержання вимог частини першої статті 183 ЦПК України. Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17 липня 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 від 13 липня 2023 року залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимога ст. 175-177 ЦПК України.

20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , на виконання вимог вказаної ухвали, подано заяву про видачу дублікату виконавчого листа на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира по цивільній справі №296/4145/18, у задоволенні якої ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2023 року відмовлено.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції апеляційний суд виходить з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява №60750/00).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду першої інстанції із заявами про видачу дублікату виконавчого листа. У своїх заявах заявник зазначав про відсутність оригіналу виконавчого документу у нього, оскільки оригінал виконавчого листа з державної виконавчої служби на адресу стягувача не надходив, у зв`язку з чим повторно на виконання до виконавчої служби не пред`являвся.

Таким чином, виконавчий лист, виданий Корольовським районним судом м. Житомира 01 березня 2019 року по справі № 296/4145/18, відсутній у відділі державної виконавчої служби та у стягувача, тобто «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено» (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18). При цьому, ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа.

Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не додано будь-яких доказів, які б підтверджували факт втрати виконавчого листа, неотримання ним виконавчого документу після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.11.2021 року.

Наданий виконавчою службою лист на підтвердження надсилання постанови про повернення виконавчого листа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчого документу по справі №296/4145/18 ОСОБА_1 не може вважатися доказом відправки документів виконавчого провадження в розумінні ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.36).

Також апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 виконавчий документ пред`являвся для примусового виконання до Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Виконавча служба в свою чергу жодних підтверджень надсилання виконавчого документу скаржнику відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не надала.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа є помилковим.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 296/4145/18.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №296/4145/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий Судді