Провадження № 2/686/4304/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в розмірі 1503146 грн. 46 коп., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 704804 грн. 22 коп., штрафу за порушення виконання зобов`язань в розмірі 196192 грн. 80 коп., а всього: 2404143 грн. 48 коп., посилаючись на те, що відповідач 10 серпня 2021 року позичила у неї 35000 доларів США, зобов`язуючись повернути їх протягом шести місяців, але не пізніше 31 грудня 2022 року. 12 лютого 2022 року відповідач повернула борг лише в сумі 3000 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в розмірі 1503146 грн. 46 коп., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 32009 грн. 85 коп., штраф за порушення виконання зобов`язань в розмірі 12630 грн. 91 коп. та штраф за нецільове використання грошових коштів в розмірі 2651 грн. 93 коп.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 10 серпня 2021 року ОСОБА_3 позичила ОСОБА_4 35000 доларів США, які відповідач зобов`язувалась повернути протягом шести місяців, але не пізніше 31 грудня 2022 року (п. п. 1.1. та 2.4. договору позики). П. 3.2. цього договору передбачено, що за несвоєчасне виконання позичальником зобов`язання щодо повернення суми позики він сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,3% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 10% від заборгованої суми. 12 лютого 2022 року відповідач повернула борг лише в сумі 3000 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до вимог ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, підстав для стягення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми, штрафу та пені за таке прострочення суд не вбачає. А часткове визнання представником відповідача позовних вимог, на думку суду, суперечить закону та порушує права ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до вимог ст. 2 ч. 1 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 32000 доларів США.В решті вимог позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 625 ч. 2, 1046, 1047, 1049 ч. 1, 1050 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 1 та 2 ч. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 32000 доларів США.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 8273 грн. 22 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

10.09.2024