Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача Сокол С.І. , відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Оржицької селищної ради (орган опіки і піклування) в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач Виконавчий комітет Оржицької селищної ради (орган опіки і піклування) 18.07.2024 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві вказано, що до Служби у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради надійшло повідомлення про те, що в с. Плехів Лубенського району Полтавської області неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_7 проживають зі своєю повнолітньою сестрою ОСОБА_8 та перебувають на її утриманні. Працівниками служби у справах дітей спільно з фахівцем із соціальної роботи було встановлено, що діти дійсно проживають окремо з повнолітньою сестрою та мають задовільні умови проживання. У помешканні батьків не створені умови для проживання дітей: брудно, постільна білизна брудна, світло відключене через заборгованість. Батьки дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ведуть аморальний спосіб життя, часто помічені в стані алкогольного сп`яніння. Мати дітей, ОСОБА_2 , ніде не працює. Батько, ОСОБА_3 , теж ніде не працює, отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю та підробляє, збираючи лікарські трави, а кошти, які отримує за свою роботу, витрачає в основному на спиртні напої.

У позовній заяві вказано, що відповідно до характеристик, наданих старостою Плехівського старостинського округу на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , батьки не приділяють уваги навчанню та вихованню дітей, не облаштували місць для навчання дітей в будинку, житлово-побутові умови в якому незадовільні.

Представник позивача зазначає, що до органу опіки та піклування неодноразово звертався неповнолітній ОСОБА_9 з проханням допомогти у вирішенні питання невиконання батьками своїх обов`язків. 06.06.2024 хлопець написав заяву до служби у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради з проханням допомогти вирішити питання позбавлення їхніх батьків батьківських прав, оскільки вони (діти) живуть окремо з повнолітньою сестрою, а батьки усунулися від виконання своїх обов`язків.

Позивач вказує, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідає інтересам дітей, які не відчувають батьківської любові та присутності, адже батьки з дітьми не мають ніякого контакту.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/2 від всіх видів доходів на користь законного представника з яким будуть перебувати діти.

Ухвалою суду від 25.07.2024 було відкрито загальне позовне провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, у своїх поясненнях представник посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона турбується про своїх дітей, в подальшому має намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, працевлаштуватися, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку. Відповідач пояснила, що для цього їй потрібен додатковий час.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що турбується про своїх дітей, має намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку. Відповідач пояснив, що не може в даний час працевлаштуватися.

ОСОБА_6 , в інтересах якого був поданий позов (оскільки на момент подання позовної заяви був неповнолітнім), і який на час закінчення розгляду справи став повнолітнім, в судове засідання 18.09.2024 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги він підтримує.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-12).

У акті обстеження житлово-побутових умов за адресою АДРЕСА_1 , вказано, що за даною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (не проживає), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (не проживає), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (не проживає), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (не проживає). Для проживання, розвитку та виховання дітей не створені умови, для дітей немає відповідної кількості ліжок, умови для навчання відсутні, немає столу, світла, продуктів харчування, одягу (а.с. 22).

У акті обстеження житлово-побутових умов в с. Плехів Лубенського району Полтавської області, вказано, що за даною адресою проживають: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Для проживання, розвитку та виховання дітей створені умови, діти мають ліжка для сну, стіл для навчання, продукти харчування, особисті речі в наявності (а.с. 21).

Згідно акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , наявні складні життєві обставини (а.с. 17-20).

У заяві ОСОБА_5, яка адресована до органу опіки та піклування, вказано, що він просить допомоги у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 23).

У характеристиці, яка видана виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області вказано, що ОСОБА_2 не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями, не приділяє уваги навчанню та вихованню дітей (а.с. 15).

У характеристиці, яка видана виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області вказано, що ОСОБА_3 являється особою з інвалідністю, не працює, має схильність до зловживання алкогольними напоями, в навчальному процесі дітей не приймає участі, не приділяє уваги вихованню дітей (а.с. 16).

Згідно повідомлення Центру надання соціальних послуг Оржицької селищної ради соціальний супровід сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювався, але мінімізації складних життєвих обставин в процесі соціального супроводу не досягнуто (а.с. 41).

У висновку, який затверджений рішенням виконавчого комітету Оржицької селищної ради 20.05.2024 № 14 вказано на доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 24-26).

Згідно частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Слід розуміти, що поняття ухилення від виконання обов`язку і невиконання обов`язку не є тотожними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

На переконання суду відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

При цьому, в даній конкретній ситуації суд враховує, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо (пункт 52 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»).

Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Проте, в даній справі суду не надано доказів того, що відповідачі хоча б один раз звернулися до уповноважених органів держави для сприяння їм будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов`язки. Суд зауважує, що навіть за час розгляду справи в суді вони таких дій не вчинили.

Суд також враховує, що в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батьків, оскільки вони з ними не проживає протягом досить тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків з своїми дітьми.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дітьми.

У ситуації, що склалась, суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі тривалий час не виконують своїх обов`язків по вихованню дітей, не змінилася ця ситуація і під час розгляду цієї справи в суді.

Суд зважає на інформацію директора Центру надання соціальних послуг Оржицької селищної ради від 23.08.2024, згідно якої відносно сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювався соціальний супровід, але мінімізації складних життєвих обставин в процесі соціального супроводу досягнуто не було (а.с. 41), тому критично відноситься до пояснень відповідачів про те, що вони мають намір змінити своє ставлення до дітей в кращий бік, працевлаштуватися, забрати дітей назад до себе, створити дітям належні умови для життя, навчання, розвитку.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачі можуть бути позбавлені батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів (Пункт 1 статті 3)).

Приймаючи рішення про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав, суд враховує також те, що відповідачі дійсно ухиляються від участі у вихованні дітей. Тому суд приходить до переконання, що хоча позбавлення батьківських прав і є крайнім заходом, але його необхідно застосувати до відповідачів, оскільки таке рішення буде в повній мірі відповідати інтересам дітей.

В судовому засіданні суд надав можливість малолітнім та неповнолітнім дітям відповідачів висловити свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав їхніх батьків. Діти відповідачів: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , висловилися за позбавлення батьківських прав їхніх батьків.

Суд враховує, що на день звернення позивача з позовом до суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був неповнолітнім та представник позивача мав законне право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їхнього сина. Досягнення дитиною повноліття під час розгляду цивільної справи судом не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Така позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 у справі 185/9339/21, провадження № 61-8918сво23.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо поведінка відповідачів щодо участі у вихованні та утриманні дітей зміниться, то відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України вони будуть мати право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Детальний аналіз норм, що містяться в Главі 15 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що аліменти на утримання дитини можуть призначатися судом на користь батька, матері або інших законних представників дитини. Оскільки суду не надано доказів щодо того, хто на момент постановлення рішення у справі є законним представником дітей, суд приходить до висновку про передчасність задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів. Таким чином, у задоволенні позовних вимог у цій частині потрібно відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні до суду позову, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує судовий збір за одну позовну вимогу, яка була задоволена судом, з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 155, 164-166, 180-181, 184 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Виконавчого комітету Оржицької селищної ради (орган опіки і піклування) (місцезнаходження: вул. Центральна, 24, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, )в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Оржицької селищної ради(місцезнаходження: вул. Центральна, 24, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітніх: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23.09.2024.

Суддя