Справа №442/6965/24
Провадження №2/442/1670/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів адвокат Тунський А.Р. звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на 7/20 частки за кожним у праві власності на земельну ділянку площею 0,0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, цільове призначення для будівництва та обслуговувана житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після її смерті на підставі заяви позивачів приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою Мар`яною Юріївною було заведено спадкову справу № 02/2024. Позивачами було успадкована належна спадкодавцю 7/10 частки у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 12.06.024 року, що зареєстровані в реєстрі № 1250, 1252.

Постановою від 08.08.2024 року приватним нотаріусом Теплою М.Ю було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на земельну ділянку площею 0.0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з тих підстав, що чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки спадкодавця. У зв`язку із тим, що при спільній сумісній власності не визначено частки матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , нотаріус не має можливості видати спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що стосується частки у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:013:0136, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивачів адвокат Тунський А.Р. не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦСу Словацької республіки міська частина ОСОБА_5 .

Зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 12.06.2024 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які успадкували 7/10 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Ілик Г.М. 14.06.2023, зареєстрованого в реєстрі за №165.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтві про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Як вбачається із змісту Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії № 184/02- 14 від 08.08.2024 року підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії став той факт, ще чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки спадкодавця. У зв`язку із тим, що при спільній сумісній власності не визначено частки матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 нотаріус не має можливості видати спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що стосується частки у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:013:0136.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадини і не припинялися внаслідок смерті.

Положеннями ч.1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. З, 5 ст.1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18), від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19), від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18), від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19), від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 02 червня 2021 року у справі № 372/4004/15 (провадження № 61-18588св20), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження №61- 16257св20) викладено правовий висновок про те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_4 належало 7/10 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідна частка була успадкована позивачами у рівних частках тобто по 7/20, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину.

Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0.0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується Витягом з Рішення Дрогобицької міської ради № 1507 від 20.12.2018.

Відповідно до вказаного рішення земельна ділянка кадастровий номер :01:013:0136 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 належало 3/10 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , а померлій ОСОБА_4 належало 7/10 частки у праві власності на вказаний житловий будинок. Відповідні обставини підтверджуються Інформаційною Довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Положеннями ч.4 ст. 120 ЗК України (в редакції чинній на момент набуття права власності на земельну ділянку) було передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У відповідності до положень чинної ч.2 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувану (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт.

За вказаних обставин враховуючи, що померлій ОСОБА_4 належало 7/10 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно їй належало 7/10 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0.0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Таким чином її спадкоємці - позивачі у справі в порядку спадкування за заповітом повинні набути в рівній частині по 7/20 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0.0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи викладене, суд вважає що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, цільове призначення для будівництва та обслуговувана житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0923 га, кадастровий номер :01:013:0136, цільове призначення для будівництва та обслуговувана житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.09.2024

Сторони:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Хомик А.П.