Справа № 444/1878/24
Провадження № 2/444/838/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та відповідачкою 01.10.2005 року було зареєстровано шлюб у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життєві цінності. Наголошує, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше року тому, а тому вважає, що примирення між ними неможливе. Просить позов задоволити

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Питання стягнення судового збору з відповідача просить не вирішувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, хоча про дату, час та місце проведення таких була повідомлена належним чином.

Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання , не з`явилася в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану ним заяву про розгляд справи у його відсутності й без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області 25.11.2005 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 01.10.2005 року у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 19. Прізвище дружини після одруження " ОСОБА_1 ".

У даному шлюбі в сторін народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видно з копії свідоцтва про народження дитини (а.с.8).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Сторони більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки більше року тому, сім`я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявила байдужість до збереження шлюбу та сім`ї, оскільки в судове засідання не з`явилася. Суд також враховує те, що сторонам було надано строк на примирення тривалістю три місяці, однак сторони не примирилися.

А тому, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховує, що позивач у поданій ним позовній заяві (п. 3 прохальної її частини) питання стягнення судового збору з відповідача просить не вирішувати, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, питання стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Керуючись статтями 23, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 105, 110, 112, 113 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 01.10.2005 року у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 19.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.