Справа № 592/9584/23
Провадження № 2/591/984/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека», директор Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» Юлії Заговори, відділ культури Сумської міської ради, начальника відділу культури Сумської міської ради Наталії Цибульської

про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека», директор Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» Юлії Заговори, відділ культури Сумської міської ради, начальника відділу культури Сумської міської ради Наталії Цибульськоїпро визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ КЗ СМР «Сумська міська централізована бібліотечна система» «про звільнення Тамари Орлової» №37-К від 22.05.2023 року щодо звільнення її з посади палітурника ЦМБ ім. Т. Г. Шевченка; 2) поновити її на роботі у Центральній міській бібліотеці ім. Т.Г.Шевченка на посаді палітурника БЦМ ім. Т. Г. Шевченка, починаючи з 31.05.2023 року; 3) стягнути з відповідачів на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.06.2023 року по дату поновлення її на роботі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала палітурником ЦМБ ім.Т.Г.Шевченка і була звільненна незаконно 31 травня 2023 року у зв`язку із скороченням штатів, п.1ч.1 ст. 40 КЗпП України і просить суд поновити її на роботі на посаді палітурника і стягнути з відповідачів на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідачі: Комунальний заклад Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека», директор Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» Юлія Заговора, відділ культури Сумської міської ради, начальника відділу культури Сумської міської ради Наталія Цибульська про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Директор Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» Юлія Заговора надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, просить суд в позові відмовити повністю.

Відповідач Комунальний заклад Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» надав суду письмові заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позивачка була звільнена у зв`язку із скороченням штатів відповідно по п.1ч.1 ст. 40 КЗпП України, при звільненні стороною відповідача були дотримані всі вимоги діючого законодавства в Україні, а тому просить суд в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Комунальним закладом Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека».

На виконання рішення сесії Сумської міської ради № 3656-МР від 29.03.2023 року « Про зміну назви, затвердження нової редакції Статуту та нової структури комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» відділом культури Сумської міської ради було видано наказ №14-ОД від 29.03.2023 року «Про організаційно правові зміни в діяльності бібліотек Сумської міської територіальної громади».

На виконання вищевказаного наказу комунальний заклад Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» - далі (КЗ СМР «СПБ»), а на той час Комунальний заклад Сумської міської ради «Сумська міська централізована бібліотечна система» далі (КЗ СМР СМЦБС) видала наказ №9-ОД від 30.03.2023 року «Про зміну назви Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська міська централізована бібліотечна система» на Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» та введення в дію нової організаційної структури закладу» та наказ №19-К від 30.03.2023 року «Про введення в дію штатного розпису Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека».

На виконання даних наказів 30 березня 2023 року у приміщенні КЗ СМР «СПБ» було проведено загальні збори трудового колективу з приводу оптимізації бібліотек Сумської міської територіальної громади.

В ході проведення зборів працівники були повідомлені про скорочення штатних одиниць у новій структурі з відповідним письмовим попередженням не менш як за 2 місяці у відповідності до вимог КЗпП України.

30 березня 2023 року позивачка ОСОБА_1 була присутня на зборах трудового колективу, була попереджена про скорочення штату працівників, отримала письмове повідомлення - попередження про відповідне скорочення, але підписувати та повертати його відмовилась, про що було складено відповідний протокол у присутності свідків, працівників.

У зв`язку з введенням в дію нового штатного розпису КЗ СМР «СПБ», посада позивачки ОСОБА_1 підпала під скорочення, у зв`язку з відсутністю роботи за відповідною професією/спеціальністю.

Позивачці ОСОБА_1 було запропоновано звернутися за допомогою до державної служби зайнятості. Переважне право залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці було надано громадянці ОСОБА_2 відповідно до п.10 ст.42 КЗпП, а саме як працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Враховуючи той факт, що гр. ОСОБА_1 на час скорочення була соціально захищена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме отримання пенсійних виплат, натомість як гр. ОСОБА_2 залишилася б без заробітної плати при скороченні, тому переважне право залишення на роботі було надане саме ОСОБА_3 ..

Частиною 1 статті 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути: 11) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із статтею 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Позивачка ОСОБА_1 30 березня 2023 року була попереджена про скорочення штату працівників, отримала письмове повідомлення - попередження про відповідне скорочення.

У постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 вказано, що «розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зазначено наступне: «за положеннями частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України самостійними підставами змін в організації^ виробництва та праці є скорочення чисельності працівників або скорочення штату працівників.

Чисельність працівників - це списковий склад працівників і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їхньої кількості. Штат працівників - це сукупність посад, установлених штатним розписом підприємства, установи, організації. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Факторами, якими може бути зумовлена потреба скорочення чисельності або штату працівників є, зокрема: наміри роботодавця матеріально стимулювати працівників для здійснення потрібного обсягу робіт меншою кількістю персоналу через суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваної роботи, для чого працівникам встановлюються відповідні доплати за рахунок утвореної економії фонду заробітної плати; вдосконалення виробництва за допомогою автоматизації виробничих процесів, упровадження яких зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, потрібних для виконання роботи; перепрофілювання підприємства; зменшення обсягу виробництва продукції; інші несприятливі фактори та кризові явища у соціально-економічному розвитку суспільства.

Скорочення чисельності працівників і скорочення штату підприємства, установи, організації - поняття не тотожні, оскільки зі скороченням чисельності майже завжди відбувається скороченні штату і зміна чисельності працівників відповідно відображається у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки не зменшитися, а інколи навіть збільшитися (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №761/25605/17 від 28 вересня 2023 року у справі №487/7770/21/.

Таким чином, з огляду на те, що у відповідача Комунальному закладі Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» відбулося скорочення штатних одиниць у новій структурі, тобто мало місце скорочення штату, відсутність вакантних посад, які могли бути запропоновані позивачці, суд дійшов до висновку, що наказ №37-К від 22 травня 2023 року про звільнення позивачки видано відповідачем з дотриманням норм чинного трудового законодавства та підстав для його скасування не вбачає.

Враховуючи, що підстав для скасування наказу про звільнення суд не вбачає, у суду відсутні підстави для поновлення позивачки на роботі на посаді палітурника ЦМБ ім. Т. Г. Шевченка та стягнення з відповідачів на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.06.2023 року.

Судові витрати у даному випадку розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11 -13, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека», директор Комунального закладу Сумської міської ради «Сумська публічна бібліотека» Юлії Заговори, відділ культури Сумської міської ради, начальника відділу культури Сумської міської ради Наталії Цибульськоїпро визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити в зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 квітня 2024 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО