справа № 363/3783/21
головуючий у суді І інстанції Лукач О.П.
провадження № 22-ц/824/5048/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач одержує послугу з розподілу природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 щодо садового будинку, розташованого у м. Вишгород Вишгородського району Київської області. З отриманого у липні 2020 року від Вишгородського відділення АТ «Київоблгаз» рахунку на оплату послуг з розподілу та постачання природного газу від 08 липня 2020 року, позивач дізналася про наявність заборгованості за послуги з розподілу природного газу за 6 місяців 2020 року у розмірі 3 379 грн 60 коп., а розмір плати за липень - 584 грн 93 коп.

Отримавши відповідь від 21 серпня 2020 року Вишгородського відділення відповідача на її заяву від 13 липня 2020 року, щодо надання розшифровки обсягів фактичного споживання природного газу у 2018-2019 газовий рік, а також розрахунку вартості послуг розподілу природного газу у 2020 році, позивач зрозуміла, що відповідачем було штучно накручено нереальні обсяги споживання природного газу за 2018-2019 газовий рік, виходячи не з реальних показників лічильника, а з руху коштів по особовому рахунку на оплату боргів попередніх періодів та завищених планових обсягів споживання, скоригованих в наступних періодах в сторону зменшення, до того ж було нараховані 203,797 м3 витрат на приведення до стандартних умов.

Позивач не погоджується з розрахунком річної замовленої потужності на 2020 рік виходячи з обсягів споживання природного газу в 2018-2019 газовому році та вважає його протиправним, а також таким що здійснений з порушенням вимог чинного законодавства.

Вважає, що фактичне споживання газу у 2018-2019 газовому році і, відповідно, замовлена потужність на 2020 рік, покладена в основу розрахунку розміру плати за послуги розподілу природного газу в 2020 році та мали б становити 139,75 м3. При цьому вважає, що цей обсяг замовленої річної потужності на 2020 рік ще необхідно зменшити на штучно нараховане відповідачем «приведення до стандартних умов» фактичного обсяг споживання 2018-2019 газового року, що відповідачу прямо заборонено було робити Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1498 від 23 листопада 2018 року.

Вважає незаконним прирівнювати рух коштів на особовому рахунку і відповідно обсяги споживання визначені і «зафіксовані» відповідачем одноосібно до дійсних фактичних обсягів споживання газу у 2018-2019 газовому році, оскільки відповідачем не здійснювала повірка лічильника.

Позивач, посилаючись на положення пункту 4 глави 4 розділу IX, Глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року, просить визнати протиправним розрахунок вартості послуг розподілу природного газу на 2020 рік, здійснений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , споживач - ОСОБА_1 , в основу якого покладено обсяги споживання природного газу в 2018-2019 газовому році на рівні 7 221,37 м3.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову, оскільки не вбачає порушення прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції надав неправильної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, та не застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновком суду першої іншої інстанції щодо того, що представник позивача не заперечував факту неможливості працівникам відповідача, у відсутності мешканців будинку, перевірити та зафіксувати кінцеві показники лічильника, оскільки до нього з вулиці обмежений доступ, у зв`язку з чим відповідачем правомірно було здійснено нарахування.

На думку апелянта, в основу оскаржуваного рішення судом першої інстанції було покладено висновок про те, що позивачем було порушено обов`язок своєчасної передачі показань лічильника, тому фактичні обсяги споживання газу, зазначені відповідачем по його особовому рахунку, є вірними апріорі без будь-якої розрахункової їх перевірки на відповідність вимогам Кодексу газорозподільних систем.

В апеляційній скарзі заявник вказує, що під час розгляду справи сторона позивача наполягала на необхідності надання відповідачем саме розрахунків планових обсягів споживання природного газу по особовому рахунку, а не лише даних про обсяги, на підставі яких було визначено плату за доставку газу в 2020 році. Представник відповідача спочатку погодився надати такі розрахунки в добровільному порядку без прийняття судом відповідної ухвали, але так і не надав. У той же час судом не було надано належної оцінки таким діям відповідача.

Скаржник посилається на те, що особовий рахунок відноситься до газопостачання садового будинку, який не є місцем постійного проживання позивача і, відповідно, відсутня можливість регулярно контролювати та передавати показники газового лічильника відповідачу.

Для цього випадку законодавцем було передбачено наступний алгоритм розрахунку планових показників - абзац четвертий пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС: «На підставі групи споживання побутового споживача та його річного споживання природного газу за останні 12 календарних місяців по об`єкту побутового споживача визначаються планові місячні об`єми споживання природного газу виходячи з місячної частки від планового річного об`єму споживання природного газу, визначеної в додатку 1 до цього Кодексу».

Отже, у випадку не фіксування споживачем показників лічильника станом на 01 число кожного місяця та не передачі їх оператору ГРМ протягом п`яти діб (абзац другий зазначеного вище пункту Кодексу ГРС) - «фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань».

Це означає, що у випадку не передачі показань лічильника споживачем протягом певного періоду, щомісячні обсяги споживання розраховуються в плановому порядку, в основу якого покладено три основних параметри:

1. Відомий фактичний обсяг споживання за 12 календарних місяців які передували розрахунковому періоду, коли показники лічильника не передавались,

2. Група споживання, визначена згідно додатку 1 Кодексу ГРС;

3. Річного профілю споживання певної групи - місячної частки від планового річного обсягу споживання, наведених в додатку 1 Кодексу ГРС.

У випадку, якщо в подальшому фактичні показники лічильника будуть передані своєчасно, то за період часу, коли розраховувались планові показники відбувається перерахунок, виходячи з частки кожного місяця в профілі споживання відповідної групи до якої належить споживач.

Щодо способу передачі показників лічильника, скаржник в апеляційній скарзі вказує, що суду першої інстанції надавали пояснення, що з моменту газифікації садового будинку в 2011 році, позивачем заповнювалися сторінки розрахункової книжки, наданої оператором ГРМ одночасно з підписанням договору про надання послуг з газопостачання, в яких зазначалися поточні, попередні показники лічильника, період споживання та сума що підлягає сплаті, далі розрахункова книжка надавалася касиру установи банку, яка на її підставі формувала відповідну квитанцію передаючи одночасно інформацію про показники одержувачу платежу.

Користуватися особистим кабінетом з метою передачі показників лічильника на сайті оператора ГРМ 104.uа позивач почала в жовтні 2018 року, коли зрозуміли, що показники лічильника, які передаються через установи банку під час оплати послуг не доходять до відповідача.

Внаслідок чого, 03 жовтня 2018 року на користь ТОВ «Київоблгаз Збут», який є дочірньою компанією відповідача було здійснено платіж у сумі 39 186 грн 89 коп. (копію квитанції додано до позовної заяви), що відповідав обсягу споживання у розмірі 5 632 м3 і поточному на той час показнику лічильника 2 9760 мЗ.

Пізніше ці показники лічильника було внесено через особистий кабінет на сайті відповідача 104.юа спочатку помилково 18 жовтня 2018 року і потім виправлено 31 жовтня 2018 року.

Таким чином, на думку скаржника, за період з січня 2018 року і до жовтня 2018 року мало відбуватися нарахування планових показників споживання газу по особовому рахунку у відповідності з методикою визначеною Кодексом ГРС, проте відповідачем цього зроблено не було.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду, на той факт, що показники лічильника з 2011 року і до жовтня 2018 року передавалися позивачем виключно через установи банку шляхом формування квитанції на підставі заповнених сторінок розрахункової книжки, жодних контрольних оглядів лічильника уповноваженими особами відповідача за цей період в нашій присутності не здійснювалось - в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази зазначеного (фотофіксація, аудіозаписи телефонних розмов, підписані з нашої сторони акти контрольних оглядів лічильника), а за відсутності господарів контрольний огляд лічильника представниками відповідача здійснити було просто не можливо через обмежений доступ до нього і цей факт було встановлено судом і зазначено в тексті самого рішення по справі.

Дані з розділу особистого кабінету «історія показників» з приміткою джерела отримання «контроль» не відповідають дійсності і вносяться в інформаційну систему самим відповідачем - жодних доказів правомірності внесення таких даних в якості фактичних показників лічильника суду надано не було.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» -адвокат Сєрих В.В. подав до Київського апеляційного суду пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує щодо задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення без змін

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Кодекс газорозподільних систем визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, та визначає умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», яке до 05 червня 2019 року мало назву ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ, виданої на підставі постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року №855 (зі внесеними постановою НКРЕКП від 26 червня 2019 року № 1220) (а.с. 47, 48).

Позивач є споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз збут».

З наданих позивачем доказів, зокрема із квитанції по рахунку № НОМЕР_1 від

14 липня 2017 року ( ОСОБА_1 , адреса: д/м Дніпро, Радуга, Садова-14, буд. 14, Вишгород-дачі с/т), плата за спожитий газ за червень 2017 рік становить - заборгованість на 01 червня 2017 року у розмірі 6 280 грн 61 коп., нараховано за червень (об`єм 12 м.куб., ціна 69 579 грн/м.куб.) - 83 грн 49 коп., до сплати - 6 364 грн 11 коп. Крім цього, у вказаній квитанції зазначено: група споживання - 16, показник лічильника №325921: на 01 червня 2017 року - 22 821 м.куб., на 01 липня 2017 року - 22 833 м.куб., плата стягується за договором постачання природного газу, сплачується за газ онлайн з особистого кабінету на сайті 104.ua, у разі порушення терміну оплати, постачання природного газу може бути припинено. Також зазначено спосіб передання показників лічильника sms-повідомленням (а.с. 4).

16 серпня 2017 року, ОСОБА_1 здійснила оплату за спожитий природний газ на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» у розмірі 6 364 грн 11 коп., що підтверджується квитанцією №83 (а.с. 5). Також у вказаній квитанції зафіксований показник лічильника: початковий показник - 22801, кінцевий показник - 22801 станом на 30 квітня 2017 року.

12 січня 2018 року на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» за спожитий природний газ сплачено 9 010 грн 43 коп., без зазначення періоду та обсягів спожитого газу, за який здійснено оплату (а.с. 6).

03 жовтня 2018 року на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» за спожитий природний газ сплачено 39 186 грн 89 коп., без зазначення періоду та обсягів спожитого газу, за який здійснено оплату (а.с. 7).

21 серпня 2020 року Вишгородське відділення АТ «Київоблгаз» надало відповідь на звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2020 року щодо перевірки правильності нарахування заборгованості за спожиті обсяги природного газу (а.с. 8-10). Як зазначено у вказаній відповіді, перевіркою встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за листопад, грудень 2018 року, лютий, березень січень, травень, липень, серпень, вересень 2019 року, квітень, травень, липень 2020 року, показники лічильника газу у спосіб, передбачений типовим договором розподілу природного газу, не передавалися. У зв`язку з цим, витрати природного газу за розрахунковий період визначалися на рівні планового обсягу споживання, виходячи з 16 групи споживання, що відповідає положенням розділу IX Кодексу ГРС. З урахуванням контрольних даних, переданих споживачем показників та планових обсягів споживання природного газу, детально наведено у таблиці витрати обсягів природного газу у період з жовтня 2018 року по липень 2020 року, а також вказано, що нарахування оплати за послугу розподілу (доставки) природного газу за адресою відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому, станом на 11 серпня 2020 року по особовому рахунку за послугу розподілу природного газу обліковується перед АТ «Київоблгаз» заборгованість у розмірі 3 964 грн 53 коп.

Також, у вказаній відповіді, АТ «Київоблгаз» зазначило, що з 01 липня 2015 року АТ «Київоблгаз» не здійснює господарської діяльності з постачання природного газу побутовим споживачам Київської області. Згідно з отриманою ліцензією, АТ «Київоблгаз» надає послуги з розподілу природного газу, закупленого споживачами у постачальника газу - ТОВ «КиївоблгазЗбут». АТ «Київоблгаз» не проводить нарахування вартості наданих послуг з газопостачання. Визначені за розрахунковий період витрати природного газу в установленому порядку передаються до постачальника газу ТОВ «КиївоблгазЗбут» для формування платіжних документів на оплату спожитих обсягів газу.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон №329-VIII), Кодексом ГРМ, Правилами №2496, Типовим договором №2498, Типовим договором №2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону №329-VIII (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до частин 1,2 статті 12 Закону №329-VIIІ постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості в кількості та порядку, передбаченого договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частинами 1-3 статті 18 Закону №329-VIIІ передбачено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

У пунктах 1, 2, 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що цей Кодекс розроблений відповідно до Закону №329-VIIІ.

Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Дія цього Кодексу поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору №2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Основні засади комерційного обліку природного газу в ГРМ врегульовані в пунктах 1-5 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ, у яких вказано таке.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу (пункт 2).

У пункті 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ зазначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Обсяг переданої (спожитої) енергії визначається оператором ГРМ за трьома одиницями виміру в кВтгод/Гкал/МДж.

Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення).

У пункті 1 цієї глави вказано, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць.

У пункті 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ вказано, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВтгод, Гкал, МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а в разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

У розділі Х Кодексу ГРМ вказано особливості приладового обліку природного газу. Так, у пунктах 1, 2 глави 1 цього розділу Кодексу ГРМ зазначено, що приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ цього Кодексу.

У розділі XV кодексу ГРМ закріплено порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії, а в главі 1 - порядок розрахунку обсягу енергії.

Так, обсяг енергії виміряного об`єму газу за певний період розраховують шляхом перемноження цього об`єму, приведеного до стандартних умов, на середньозважене значення вищої теплоти згоряння газу за цей період (пункт 1 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ).

Обсяг енергії природного газу, що проходить через комерційний ВОГ, який обладнаний потоковим хроматографом або потоковим густиноміром з калориметром (далі - потокові ЗВТ із визначенням ФХП), визначається: в автоматичному режимі з використанням коректорів або обчислювачів об`єму газу з функцією розрахунку енергії природного газу; у напівавтоматичному режимі з використанням спеціалізованих програм на основі погодинних значень теплоти згоряння з потокових ЗВТ визначення ФХП газу та об`єму газу з коректорів / обчислювачів об`єму газу (пункт 2 глави 1 розділу ХV цього Кодексу).

Обсяг енергії природного газу, що проходить через комерційний ВОГ, який не обладнаний потоковими ЗВТ з визначенням ФХП, розраховується з використанням середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за певний період, що визначається в певній точці (ділянці) газопроводу через аналіз компонентного складу проби природного газу, та розраховують за формулою вказаною в цьому пункті формулою (пункт 3 глави 1 розділу ХV цього Кодексу).

У пункті 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ вказано, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за визначеною в цьому пункті формулою.

Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики №116).

Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення.

При цьому в розділі 1 Методики №116 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до якої відсилає пункт 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ, передбачено, що Методика №116 призначена для приведення об`єму природного газу, який вимірюється побутовими лічильниками газу в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.

Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі розрахунки виконуються споживачами газу самостійно.

Оплата за газ у період, визначений у договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов.

Газопостачальна організація має право здійснювати контроль за правильністю розрахунків об`єму спожитого газу.

У розділі 2 Методики №116 вказано про її галузь використання, а саме що дія цієї Методики поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

У розділі 6 закріплено порядок розрахунку об`єму газу, який приведено до стандартних умов, та наведено формулу, за якою визначається об`єм спожитого газу за показами лічильника у визначений період (місяць), який приведено до стандартних умов (пункт 6.2).

Також відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Правил № 2496 (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону № 329-VIIІ та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - оператори

ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Розділом ІІІ Правил № 2496 врегульовано порядок постачання природного газу побутовим споживачам.

У пункті 2 розділу ІІІ Правил №2496 указано, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Типового договору №2498 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у

додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 розділу І Типового договору № 2498 вказано, що терміни, що використовуються в цьому договорі, мають такі значення, зокрема: норми споживання - об`єм та вид споживання природного газу, установлені згідно із законодавством для проведення побутовими споживачами розрахунків за спожитий природний газ у разі відсутності лічильників газу; підтверджений обсяг природного газу - об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) та доведений оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС, затвердженим постановою регулятора від 30 вересня 2015 року № 2493; споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1 розділу ІІ Типового договору №2498).

Розділом V Типового договору №2498 врегульовано порядок обліку природного газу, що передається споживачу.

У пункті 5.1 цього розділу вказано, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

У пункті 5.3 розділу V Типового договору №2498 передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ.

Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4).

Відповідно до пункту 5.5 розділу V Типового договору №2498 споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні

12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу споживача.

У пункті 5.6 розділу V Типового договору №2498 зазначено, що після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: кВтгод, Гкал, МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором.

Розділом VІ Типового договору № 2498 врегульовано порядок розрахунків.

Відповідно до пункту 6.1 цього розділу оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Тариф, установлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (пункт 6.2 розділу VІ Типового договору №2498).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ (пункти 6.3, 6.4 розділу VІ Типового договору №2498).

У розділі І Типового договору №2500 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) містяться загальні положення, у яких вказано таке.

Цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником (пункт 1.1).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону № 329-VIIІ та Правил №2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України (пункт 1.2).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил № 2496 та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника зі спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору) (пункт 1.3).

У пункті 1.4 розділу І Типового договору № 2500 надано визначення споживача, яким є фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Розділом ІV Типового договору № 2500 врегульовано питання ціни, порядку обліку та оплати природного газу.

У пунктах 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Типового договору №2500 вказано, що споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, що становить. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін на природний газ суми, вказані в рахунках, відображають кожну таку диференційовану ціну окремо. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 4.6 розділу ІV Типового договору № 2500 передбачено, що усі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору.

Відповідно до пункту 4.11 розділу ІV Типового договору № 2500 якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється.

При цьому споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями.

У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу.

Відповідно до законодавства, яке діяло на час виникнення спірних відносин, а саме пунктом 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ передбачалося, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за визначеною в цьому пункті формулою. Пунктом 5.3 розділу V Типового договору №2498 передбачалося, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ.

Отже, нормами Кодексу ГРМ та положеннями Типового договору №2498, які затверджені регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу. Прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у вказаних нормативних акта немає.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин діюче законодавство не передбачало жодних виключень щодо приведення об`єму природного газу спожитого побутовим споживачем до стандартних умов.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19 (провадження №14-119цс20) у подібних правовідносинах, ухваленій після подання заявником касаційної скарги.

Крім іншого, у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що наказом Міненергетики від 25 грудня 2015 року №847 не були затверджені та не ввійшли до встановленого НКРЕКП тарифу розподілу природного газу обсяги питомих втрат природного газу при його вимірюванні побутовими лічильниками у разі неприведення об`єму газу до стандартних умов та обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати та нормативні витрати. Тому вказані втрати були скомпенсовані шляхом приведення об`ємів природного газу, облікованих побутовими лічильниками у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу до стандартних умов.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин чинним законодавством не було належно врегульовано питання обчислення об`ємів спожитого природного газу побутовими споживачами, а регулятором та відповідним міністерством не було вчинено дій з належного урегулювання спірних правовідносин.

Лише 06 листопада 2020 року НКРЕКП прийняло постанову №2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та змін до деяких постанов НКРЕКП» (далі - постанова НКРЕКП №2033), яка набрала чинності 07 листопада 2020 року, у якій прямо зазначено, що приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов поширюється виключно на випадки обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Необхідно також зазначити, що після ухвалення оскаржуваних судових рішень у цій справі постановою НКРЕКП № 2033, яка набрала чинності 07 листопада 2020 року, абзац другий пункту 3 глави 1 розділу ІX Кодексу ГРМ викладено так: «Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов (виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим) та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу».

Пункт 5.3 розділу V Типового договору №2498 викладений в редакції постанови НКРЕКП № 2033, зокрема зазначено, що при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (куб. м) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

При здійсненні обліку спожитого природного газу споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, визначеними в ГРМ.

У разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРМ при обліку спожитого природного газу побутовим споживачем та споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу ГРМ.

Таким чином, з набранням постановою НКРЕКП №2033 чинності визначено, що приведення спожитого об`єму природного газу до стандартних умов здійснюється виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі - Закон №1639-ІХ) взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості, визначеної статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема, неоплаченої суми сумнівної та безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед постачальниками природного газу, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів; різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються операторами газорозподільних систем, та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, станом на розрахункову дату - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями та/або реструктуризованої, не сплаченої станом на розрахункову дату: за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року, особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, а також за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з НАК «Нафтогаз України».

Отже, відповідно до Закону №1639-ІХ держава взяла на себе питання врегулювання заборгованості побутових споживачів у розмірі вартості обсягів приведення обсягів споживання до стандартних умов.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 15 грудня 2021 року у справі №761/26279/19 (провадження № 61-3859св20).

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року у справі №640/20904/18, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23 листопада 2018 року №1498 «Щодо заборони ПАТ «Київоблгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами».

У вказаних судових рішеннях зазначено, що відповідно до пункту 2 Методики №116 її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб. Проте, пункт 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРС вказує на необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений виключно у додатках до Методики №116, а не власне самої Методики №116. Тобто вказана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком, процедурою чи колом споживачів, що визначені Методикою №116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї Методики.

Отже, нормами Кодексу ГРС та положеннями Типового договору, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, оскільки прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у законодавстві немає, а така можливість стосовно побутових споживачів прямо передбачена відомчими актами самого Регулятора.

За висновками судів Постанова НКРЕКП №1498 від 23 листопада 2018 року не відповідає переліченим вище критеріям, оскільки прийнята з порушенням процедури, без дотримання чіткої послідовності дій щодо її проведення у спосіб визначений законодавством, та не містить належного нормативного обґрунтування повноважень НКРЕКП в частині заборони позивачу вчиняти розрахунки об`єму (обсягу) спожитого газу.

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» його прав як споживача послуг з газопостачання.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27 грудня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська