Справа № 177/262/24
Провадження № 2/177/352/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря Кантилович К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/262/24 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сопко Валерій Карлович, до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мариненко Віта Анатоліївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

встановив:

У лютому 2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельна ділянка площею 4,980 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ДП №135255, виданого 27.02.2001 року Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивач не подала, оскільки вважала, що має додатковий строк для прийняття спадщини, який збільшено у умовах воєнного стану на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Тобто, позивач помилково вважала, що кінцевий строк подання заяви на прийняття спадщини спливає 06.04.2024 року. У зв`язку з чим, позивач просить суд визначити їй додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09.02.2024 року позовна заява залишена без руху, у зв`язку з порушенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

11.02.2024 року недоліки зазначені в ухвалі про залишення без руху виправлені.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, заявою від 16.04.2024 просила справу розглядати у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник Новопільської сільської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 29.03.2024 просив справу розглянути за його відсутності. Відзив на позов не подав.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Пояснення стосовно позову не надала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 10.04.2024 вбачається, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.02.2023 року ОСОБА_3 13.02.1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ». 30.12.1982 року даний шлюб розірвано.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.02.1983 року ОСОБА_6 05.02.1983 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 06.03.2021 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 » .

Згідно із копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №135255, виданого 27.02.2001 року Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області згідно з рішенням 13 сесії ХХІІІ скликання Новопільської сільської ради №211 від 17.09.2000 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2126, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, загальною площею 4, 980 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новопільської сільської ради.

За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №21.

З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 01.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що пропустила строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За приписами ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64 від 22 лютого 2022 року введено воєнний стан на території України, який діє до теперішнього часу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній з 06 березня 2022 року) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

З 29 червня 2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, в практичній площині до загального 6-місячного строку від смерті спадкодавця на прийняття спадщини додається ще 4 (чотири) місяці, і загалом буде 10 місяців.

Тобто, в умовах воєнного стану в Україні діє правило 10 (десяти) місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї.

Разом з тим, 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21, надаючи оцінку п. 3 постанови КМУ № 164, вважає, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Розглядаючи дану справу, судом, окрім вимог національного законодавства України, згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовано Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , але в силу того, що в результаті військового вторгнення Російської Федерації на територію України 24.02.2022 року та у зв`язку з наявністю розбіжностей в нормативних документах, які регулюють питання строків прийняття спадщини, у позивача виникло хибне уявлення про те, що вона може подати заяву про прийняття спадщини до 10 місяців, що слідують після смерті спадкодавця, вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини становить менше двох місяців, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадщину, тобто визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого не порушить прав, свобод чи інтересів третіх осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, оскільки вищевказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Сопко Валерій Карлович, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко