Справа № 143/559/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
19.09.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Затоковенко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-
короткий зміст позовних вимог.
ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 31.08.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №9995646.
Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень нуль копійок) грн., на поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , що вказаний відповідачем при оформленні Договору позики.
Первісний Кредитор надав докази перерахування коштів від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», котра являється підрядником в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, та діє на підставі Витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 №21/764-рк, відповідно до умов Договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - Документ за вих. № 07/05-2024-7/ТНПП від 07.05.2024.
Позикодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики.
01.04.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №016-010421, яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», на підставі договору факторингу №20240205/2 від 05.02.2024.
Згідно Договору факторингу №20240205/2 від 05.02.2024 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер 19 згідно реєстру прав вимоги №20240205/2.
У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики станом на 10.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед Позивачем становить 37 050, 47 грн, що складається:
-12 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту);
-19 696,80 грн залишок заборгованості по процентам за користування;
-0,00 грн заборгованість за пенею та штрафами;
-5 353,67 грн інфляційне збільшення.
Позивач просить також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.
Аргументи учасників справи та позиція суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви розгляд справи просив проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі(а.с. 5).
Відповідач повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 42). Також відповідач повідомлялась про розгляд справи через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 53, 60). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, відзив на позов не подала, причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не надіслала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П (а.с. 35).
Ухвалою суду від 20.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 37).
09.07.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
31.07.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з відпусткою головуючого судді Гуцола М.П.
28.08.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
19.09.2024 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
31.08.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №9995646, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 76SiPxHnev (а.с. 15, на звороті).
Згідно умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 Договору).
Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.3 Договору).
Відповідно до п.5 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 76SiPxHnev. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
01.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 16-22).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №016-010421 від 30.04.2021 до ТОВ «Сіроко Фінанс», перейшло право вимоги за договором №9995646 від 31.08.2020, позичальником за яким є ОСОБА_1 сума заборгованості за тілом 12 000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 19 696,80 грн. Загальна сума заборгованості 31 696,80 грн. (а.с. 23).
05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20240205/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 25-31).
Листом від 14.02.2024 за №145/19 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» повідомило ОСОБА_1 про зміну кредитора з ТОВ «Сіроко Фінанс» на ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та необхідність негайно сплатити борг за Договором позики №9995646 в сумі 31 696,80 грн.(а.с. 9).
Крім того, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на адресу ОСОБА_1 надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за Договором позики №9995646 (а.с. 9, на звороті).
Згідно з випискою з особового рахунку ОСОБА_1 станом на 10.06.2024 наявна заборгованість в сумі 37 050 грн. з яких:
- 12 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту;
- 19 696,80 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки);
- 0,00 грн заборгованість за пенею;
- 5 353,67 грн інфляційне збільшення (а.с. 7, на звороті).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» вказує на невиконання відповідачем умов договору позики №9995646 від 31.08.2020, та наявність заборгованості у розмірі 37 050 грн.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» надано копію договору № 9995646 від 31.08.2020 про надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики, копії договорів факторингу, витяг з Реєстру прав вимоги, а також виписку з особового рахунку з розрахунком заборгованості за укладеним договором позики.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у неї заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.
У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
Позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу ОСОБА_1 перераховані грошові кошти у розмірі 12 000 грн.
Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений самим позивачем, який не був первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути єдиним доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
До позовної заяви позивачем надано лист ТОВ «ФК Фінекспрес» №07/05-2024-7/ТНПП від 07.05.2024, в якому йдеться про переказ коштів в сумі 12 000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 .
У цьому ж листі вказано, що оскільки компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій. У зв`язку із цим, виділити запитувані транзакції як окремі у банківській виписці не є можливим. Тобто, ТОВ «ФК Фінекспрес» стверджуючи про успішний переказ коштів позичальнику, одночасно вказує про те, що саме ця транзакція окремо не може бути ідентифікована.
Також, оцінюючи цей лист, суд звертає увагу на те, що ТОВ «ФК Фінекспрес», яке не є банком та безпосередньо переказу коштів не здійснювало (перекази проводяться банком-екваєром), не вказує у листі на чому ґрунтується твердження про успішний переказ коштів позичальнику.
Суд не бере до уваги наданий позивачем лист ТОВ «ФК Фінекспрес» №07/05-2024-7/ТНПП від 07.05.2024 про перерахування грошей, оскільки таке повідомлення не є первинним документом і не може підтверджувати факт перерахунку грошових коштів позичальнику.
Не зрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», так як в листі від 07.05.2024 про це нічого не описано, а договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, про який згадується в листі, суду не надано.
Укладаючи договір факторингу позивач не був позбавлений права вимагати такі документи у первісного кредитора (правонаступника), зокрема платіжні інструкції, виписки з клієнтських рахунків на підтвердженням виконаних операцій, які за твердженням позивача проводились у безготівковій формі на банківський рахунок позичальника.
Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Так, позивач на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором посилається на те, що між первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу від 01.04.2021, відповідно до умов якого до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а в подальшому 05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, в тому числі і за спірним кредитним договором.
Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів справи акт прийому-передачі документів із підписамисторін ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», відповідно до узгоджених сторонами Додатком 1 і Додатком 3 до Договору факторингу.
Позивачем долучено лише погоджені сторонами порожні форми бланків.
Крім того, витяг з реєстру прав вимог №20240205/2 підписаний лише фактором ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та не є належним доказом.
Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що на підставі Договору факторингу між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 9995646 від 31.08.2020 до боржника ОСОБА_1 , а отже, що ТОВ «Сіроко Фінанс» передав ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», а в свою чергу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» отримав право вимоги до відповідача.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
У зв`язку із цим у суду відсутні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свій обов`язок за кредитним договором №9995646 від 31.08.2020 щодо перерахування грошових коштів, те, що у відповідача дійсно є заборгованість, та те, що ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, укладеного останнім із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Зазначене, у свою чергу, свідчить про недоведеність позивачем порушення його майнових прав, а відтак і наявності у нього права на подання цього позову до відповідача.
Таким чином, враховуючи вище наведені положення чинного процесуального та матеріального законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованості за Договором позики №9995646 від 31.08.2020 в розмірі 37 050 грн. не доведені, а тому задоволенню не підлягають.
З огляду на відмову у задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268, 280-289 ЦПК, суд,-
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи (сторони):
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя