Справа № 163/1146/24
Провадження № 2/163/238/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської сільської ради про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання за ним права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0096 площею 0,23 га та кадастровий номер :01:001:0098 площею 0,25 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті батька відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки, які батькові передані у власність рішенням сесії Столино-Смолярської сільської ради Любомльського району від 05.12.1996 року № 3/3. Проте через відсутність реєстрації земельних ділянок у державних органах у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив, тому реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом надання права на завершення приватизації цих земельних ділянок.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від Рівненської сільської ради електронною поштою надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради.

За таких обставин розгляд справи суд провів в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Аналізом доказів по справі суд встановив таке.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 спадкодавцю доводиться сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3 .

З копії матеріалів спадкової справи № 43/2023 встановлено, що заповіту за життя ОСОБА_2 не складав; позивач як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняв відповідно до ст.ст1269, 1270 ЦК України шляхом подання 03 липня 2023 року приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу Базалицькій О.Р. відповідної заяви; спадкодавець на день смерті проживав разом із дружиною ОСОБА_3 , яка 03 липня 2023 року подала цьому ж приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини; позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 091231.

Із довідки Рівненської сільської ради від 20.06.2023 № 367 вбачається, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , серед іншого, входять земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення підсобного господарства 0,23 га, які спадкодавцю надані безкоштовно у власність рішенням Столино-Смолярської ради № 3/3 від 06 грудня 1996 року.

Із витягу з архівної копії рішення Столино-Смолярської сільської ради Любомльського району від 06.12.1996 року № 3/3 вбачається, що указані земельні ділянки, які знаходяться по АДРЕСА_1 , передані безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки приватний нотаріус Базалицька О.Р. постановою від 02.04.2024 № 101/02-31 позивачу відмовила через відсутність підтверджуючих документів щодо належності цього майна на праві власності спадкодавцю.

На указані земельні ділянки позивач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до якої земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га присвоєно кадастровий номер :01:001:0098, земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,23 га - кадастровий номер :01:001:0096.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З досліджених доказів встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 , який прийняв спадщину у встановленому порядку і від неї не відмовився.

Спадкодавцю ОСОБА_2 у встановленому порядку були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га та 0,23 га по АДРЕСА_1 , однак за життя процедуру приватизації цих земельних ділянок він не завершив та правовстановлюючих документів на них не отримав.

Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця, але не права власності на земельну ділянку.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 набув у встановленому порядку відповідних майнових прав на земельні ділянки, надані йому у власність рішенням Столино-Смолярської сільської ради Любомльського району від 06.12.1996 року № 3/3, тому в силу вищенаведених норм та роз`яснень до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом переходять в порядку спадкування усі набуті спадкодавцем майнові права, у тому числі, право на завершення розпочатої при житті процедури приватизації земельних ділянок, яка нині завершується виконанням вимог ст.ст.125, 126 ЗК України.

Враховуючи, що досліджена в справі технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі (на місцевості) виготовлена позивачем на підставі рішення Столино-Смолярської сільської ради Любомльського району від 06.12.1996 року № 3/3, тому за позивачем належить визнати право на завершення приватизації земельних ділянок із присвоєними кадастровими номерами :01:001:0096 та :01:001:0098.

Отже, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають положенням ст.ст.1217, 1218, 1223, 1261, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України.

Враховуючи вказані положення матеріального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на розташовані по АДРЕСА_1 земельні ділянки: площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:001:0098; площею 0,23 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:001:0096, які згідно з рішенням Столино-Смолярської сільської ради Любомльського району від 06.12.1996 року № 3/3 були безкоштовно передані у приватну власність ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 725 (сімсот двадцять п`ять) гривень 65 копійок судового збору, сплаченого ним згідно із квитанцією АТ «Укрпошта», ВПЗ Луцьк-16, від 07 травня 2024 року платіж № .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач Рівненська сільська рада; місце знаходження вулиця Шкільна 2, село Рівне Ковельського району Волинської області; .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь