РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 29 серпня 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 23 липня 2020 року було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області. Від шлюбу мають спільну малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно з висновком комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи від 28 липня 2023 року № ІРЦ-85988/2023/439599 дочці встановлено діагноз - функціональні труднощі помірного прояву (мовленнєва функція). Відповідно до висновку їй призначено психолого-педагогічні та корекційно-розвиткові послуги, а саме: заняття з вчителем-логопедом упродовж інклюзивного навчання 3 рази на тиждень та додаткові заняття з логоритміки (корекція мовлення) упродовж інклюзивного навчання.

Крім того, позивач витрачає кошти в розмірі 1 000 грн на позашкільний розвиток дочки, яка навчається в танцювальному класі спортивно-бальних танців КДЮШС «Квартал».

Станом на 01 листопада 2023 року на позашкільний розвиток дитини витратила 2 000 грн. Вказує, що такі витрати пов`язані з всебічним розвитком дитини, а тому підлягають стягненню з відповідача 50% від зазначених витрат, у зв`язку з чим, звернулася до суду з цим позовом.

28 листопада 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23 травня 2024 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність, в якому просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про поважність причин неявки суду не повідомив. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд установив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 червня 2020 розірвано. Від шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 лютого 2018 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів загальна заборгованість по аліментам у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , згідно з судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2020 року, станом на 01 липня 2023 року становить 94 349,80 грн.

Дитина проживає разом з матір`ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідками від 03 жовтня 2023 року № 3009- та № 3009- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У позовній заяві позивач зазначає, що остання несе додаткові витрати на дитину щодо її навчання в танцювальному класі, що підтверджується довідкою, виданою директором КДЮШС «Квартал», відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в танцювальному класі спортивно-бальних танців КДЮСШ «Квартал» в філіалі за адресо: АДРЕСА_1 у тренера ОСОБА_4 Щомісячний членський внесок становить 1 000 грн на місяць з 01 жовтня 2023 року.

Згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 01 листопада 2023 року позивач сплатила на користь КДЮШС «Квартал» членський внесок в розмірі 2 000 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Суд при розгляді позову виходить з того, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із навчанням дочки в танцювальному класі спортивно-бальних танців КДЮСШ «Квартал», нею сплачено вартість навчання за 2 місяці в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем не доведено, що навчання у танцювальному класі необхідне для розвитку здібностей дитини, не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання дитини у КДЮСШ «Квартал». Крім того, не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання дочки у танцювальному класі, тобто гурток був обраний позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що понесені позивачем витрати не викликані особливими обставинами, передбаченими частиною першою статті 185 СК України, оскільки позивачем не доведено, що зазначені нею витрати, обумовлені розвитком здібностей дитини, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та відмову в їх задоволенні.

З огляду на те, що суд відмовляє у позові, тому на підставі статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 91, 141, 180-181, 185 СК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна