Провадження № 2-з/201/99/2024
УХВАЛА

17 квітня 2024 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя.

15 квітня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації.

16 квітня 2024 року представником ОСОБА_1 до суду було подано заяву про забезпечення позову до прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації, в якій заявник просить суд: до набрання законної сили рішенням у справі № 201/15225/23, вжити заходи забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 шляхом:

-накладення арешту та заборони відчуження на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

-- накладення арешту та заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

-заборони державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), а також на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа № 201/15225/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя. ОСОБА_1 , на підставі п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України подано до суду зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що накладення арешту на спірне майно, щодо якого відповідачем ОСОБА_3 вже вчинені дії по незаконному переданні у іпотеку, а також заборона державному реєстратору вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, є адекватним заходом і безпосередньо пов`язаним із предметом зустрічного позову, оскільки невжиття заходів забезпечення зустрічного позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про витребування майна, тому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірного майна та заборони державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна, є гарантією реального виконання рішення суду та не порушують права відповідачів щодо володіння та користування майном, оскільки такі заходи є співмірними і не породжують юридичних наслідків для позбавлення права чи можливості користуватись належним нерухомим майном до моменту набрання рішенням у цій справі законної сили та виникнення у відповідача обов`язку його виконання.

Дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України визначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19, провадження № 61-21685св19 зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Крім того, Верховний Суд у даній постанові звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Встановлення заборони реєстраційних дій можливо шляхом внесення відповідного судового рішення або реєстрації заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя.

15 квітня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому позивач за зустрічним позовом просить:

- визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:040:0870, площею 0,1200 га за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/рада Новоолександрівська, обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Чайка»; земельну ділянку № НОМЕР_2 з кадастровим номером :01:040:0176, площею 0,0345 га за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/рада Новоолександрівська, обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Чайка»; садовий будинок АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Чайка», загальною площею 70,6 кв.м; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 166,4 кв.м; житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017; земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 02.03.2017, який було укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , предметом якого був житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., серія та номер 3283;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.03.2017, який було укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , предметом якого була земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., серія та номер 3284;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017 на користь ОСОБА_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ;

- визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017;

- визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними Іпотечний договір від 26.01.2024, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , предметом якого є житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., а також земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 139;

- скасувати державну реєстрацію іпотеки та обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборони відчуження за № 140 та № 141 від 26.01.2024, що внесені на підставі Іпотечного договору від 26.01.2024, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , предметом якого є житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м., а також земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Т.В., зареєстрованому в реєстрі за № 139.

Судове засідання у даній справі було призначено на 16 квітня 2024 року та відкладено за клопотанням представника позивача до прийняття зустрічного позову для надання представнику позивача можливості ознайомитись із поданим зустрічним позовом ОСОБА_1 до 24 квітня 2024 року.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення зустрічного позову до його прийняття, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі прийняття зустрічного позову та його задоволення; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, тому заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь заявника, а відтак й порушить його права на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя задовольнити.

До набрання законної сили рішенням у справі № 201/15225/23, вжити заходи забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації шляхом:

- накладення арешту та заборони відчуження на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

- накладення арешту та заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборони державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м., житловою площею 92 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), а також на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Реквізити сторін:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_4 ;

Відповідач (боржник): ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 : адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_5 .

Суддя С.С. Федоріщев