РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1071/24

Провадження №2/568/307/24

24 вересня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи №568/1071/24

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

В липні 2024 року ТОВ "ВВС-Факторинг" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 65899,58 грн., судовий збір та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4900 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 03.04.2021 р. між ТОВ "Фінансова компанія "Араган" та ОСОБА_1 шляхом підписання заявки за допомогою одноразового ідентифікатора укладено кредитний договір № 3385325.

На підставі договору, відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5000 грн., строком на 30 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту.

21.10.2021 р. між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Станом на 15.04.2024 року заборгованість за кредитним договором становить 65057 грн., з яких 18800 грн. - розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги (5000 грн. тіло кредиту 13800 грн. відсотків), 46257 грн. - сума нарахованих відсотків. Також за період жовтень - лютий 2024 року позивачем нараховані 647,12 грн. збитків від інфляції та 195,46 - 3% річних.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 65899,58 грн.

Ухвалою від 09.07.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву не скористався.

За таких обставин, з урахуванням положеньстатті ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно вимогстатті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

03.04.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладений договір надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту № 3385325 (далі Договір), який підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (UA77428).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі 5000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 3.1 Договору, кредит надається строком на 30 днів до 03.05.2021 р. (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів.

Відповідно до п. 3.2. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк, визначений п.3.1 цього договору.

Датою отримання кредиту позичальником вважається дата зарахування відповідної суми на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником у особистому кабінеті на сайті кредитодавця (п. 3.4. Договору).

Кредит надається на умовах сплати процентів і основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору (п. 3.6).

Згідно із пунктом 4.1. Договору нарахування процентів за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов Договору, а саме: знижена процентна ставка в розмірі 1,02% від суми кредиту за кожен день користування кредитом є фіксованою і становить 372,3% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п 3.1 даного Договору, якщо позичальник здійсніть повне погашення кредиту в цей строк надання кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою, визначеною в п. 3.1 даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його крім випадку, передбаченого пунктом 4.6 цього Договору. Знижена процентна ставка скасовується з дати її застосування у разі, якщо до відносин між сторонами застосовується стандартна процентна ставка.

Відповідно до пункту 4.2. Договору стандартна процентна ставка 2,3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом від суми залишку кредиту є фіксованою і становить 839,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1 даного Договору. Проценти нараховують за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредитом та включи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки кредитодавець надає позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого графіку платежів.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом трьох календарних днів після закінчення визначеного пункту 3.1 цього Договору строку проценти за користування кредитом не нараховуються протягом вказаних трьох календарних днів, в іншому випадку проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до умов п. 4.2. цього Договору з першого дня прострочення. В будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим Договором, проте не більше ніж 100 (сто) календарних днів з першого дня прострочення, після чого нарахування процентів може бути припинено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Згідно п. 4.8 Договору, позичальник зобов`язаний погасити повністю суму отриманого кредиту та нараховані проценти за користування кредитом в строк, визначений п. 3.1 Договору. Заборгованість підлягає сплаті шляхом перерахування грошових коштів позичальником на поточний рахунок позикодавця визначений розділом 11 Договору.

Позичальник розуміє, що розмір процентної ставки, встановленої п.п. 4.1, 4.2 Договору залежить від умов їх встановлення та є незмінними протягом строку дії Догвоору та не може бути збільшений кредитодавцем в одностороньому порядку. Позичальник розуміє та надає згоду кредитодавцю, що використання стандартної процентної ставки, відповідно до умов п. 4.2 Договору, не є односторонньою зміною процентної ставки кредитодавцем та не є зміною умов цього Договору та не вимагає підписання будь-яких документів (п. 11.4.14).

Як вбачається з графіку платежів, який є невід`ємною частиною Договору (додаток №1), нарахування процентів відбувалося за ставкою 1,02% на день в сумі 1530 грн. (а.с. 12).

З інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онайн» №24/04 від 02.04.2024 р. вбачається, що 03.04.2021 року на сайті торговця (CREDIT-PRO.COM.UA) через платіжний сервіс «Platon» на виконання договору №3385325 проведена успішна транзакція в сумі 5000 грн. (банк-емітент ПРИВАТБАНК) на картку № НОМЕР_1 (а.с. 14).

21.10.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 21/10.2021 (а.с. 40-41).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №3385325 від 03.04.2021 р. становить18800 грн., яка складається: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1530 грн. заборгованість за відсотками, 12270 грн. прострочена заборгованість за підвищеними відсотками (а.с. 58).

21.10.2021 р. ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та ТОВ «ВВС-Факторинг» підписано акт приймання-передачі до Договору факторингу №21/10.2021 від 21.10.2021 р. (а.с. 41).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положеннямистатті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір та Додаток до договору підписано укладені дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора "UA77428", що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Араган" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 5000 грн..

В матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зіст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Згідно з частиною першоюстатті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зістаттею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов кредитного договору, ТОВ "Араган" надано відповідачу кредитні кошти строком на 30 днів, датою поверення зазначено 03.05.2021 р.

Однак, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. тіла кредиту є обгрунтованою та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, суд враховує наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності достатті 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно із пунктом 4.1. Договору нарахування процентів за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов Договору, а саме: знижена процентна ставка в розмірі 1,02% від суми кредиту за кожен день користування кредитом є фіксованою і становить 372,3% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п 3.1 даного Договору, якщо позичальник здійсніть повне погашення кредиту в цей строк надання кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою, визначеною в п. 3.1 даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його крім випадку, передбаченого пунктом 4.6 цього Договору. Знижена процентна ставка скасовується з дати її застосування у разі, якщо до відносин між сторонами застосовується стандартна процентна ставка.

Відповідно до пункту 4.2. Договору стандартна процентна ставка 2,3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом від суми залишку кредиту є фіксованою і становить 839,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1 даного Договору. Проценти нараховують за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредитом та включи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки кредитодавець надає позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого графіку платежів.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом протягом трьох календарних днів після закінчення визначеного пункту 3.1 цього Договору строку проценти за користування кредитом не нараховуються протягом вказаних трьох календарних днів, в іншому випадку проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до умов п. 4.2. цього Договору з першого дня прострочення. В будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим Договором, проте не більше ніж 100 (сто) календарних днів з першого дня прострочення, після чого нарахування процентів може бути припинено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Як вбачається з умов кредитного договору від 03.04.2021 року його укладено строком на 30 днів, тобто до 03.05.2021 року. Водночас, пунктом 4.2, 4.6 договору передбачено автоматичну пролонгацію строку кредиту не більше ніж на 100 (сто) днів.

Отже, після спливу 30 днів погодженого строку кредиту відбувалась пролонгація строку кредиту, але не більше ніж на 100 календарних днів, тобто по 11.08.2021року включно.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості на суму 60057 грн. до її складу увійшла заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в сумі 46257 грн, які розраховані за період з 22.10.2021 р. по 15.04.2024 р., виходячи зі ставки 1,01% на день; 1530 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за період 03.04.2021 р. по 03.05.2021 р. за ставкою 1,02% в день; 12270 грн. прострочена заборгованість за простроченими підвищеними відсотками.

Позивач посилається на те, що у Договорі, укладеному ТОВ «ФК «Арагон» та відповідачем встановлено, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом за фактичне число календарних днів користування кредитом відповідно до пункту 4.6, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів.

Як вбачається з умов кредитного договору, кредитор надав відповідачу кредитні кошти терміном на 30 днів до 30.05.2021 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Суд враховує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/1120/16 від 04.02.2020 р.).

Оскільки, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах на 100 днів, тобто до 11.08.2021 р., тому до цієї дати у позивача наявне право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Після цієї дати кредитор має право нараховувати відсотки за прострочення виконання зобов`язання.

А відтак, суд дійшов висновку, що строк кредитування відповідача є таким, що закінчився 11.08.2021 р., як і закінчилося його право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога позивача про нарахування відсотків за користування кредитом з 22.10.2021 р. по 15.04.2024 р. в сумі 46257 грн. є безпідставною.

Враховуючи умови договору, здійснивши розрахунок відсотків, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 13030 грн. відсотків, а саме: 1,02 % (51 грн) х 30 днів = 1530 грн.; 2,3 % (115 грн) х 100 днів = 11500 грн).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних, суд враховує наступне.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Нарахування інфляційних та 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Здійснивши розрахунок інфляційних за період зазначений в позовній заяві з 01.11.2021 р. по 24.02.2022 р. нарахованих на заборгованість в сумі 18030 грн., суд зазначає, що інфляційні втрати становлять 787,30 грн., проте враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 647,12 грн. інфляційних.

Здійснивши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення 188,20 грн. 3% річних нарахованих за період з 21.10.2021 р. по 24.02.2022 р. на заборгованість в сумі 18030 грн., в частині стягнення 7,26 грн. річних, слід відмовити.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 5000 грн. тіла кредиту та 13030 грн. відсотків, 647,12 грн. інфляційних та 188,20 грн. 3% річних, в іншій частині позову слід відмовити.

В силу вимог ст. 267 ЦК України суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність, однак, відповідач з заявою про застосування строків позовної давності до суду першої інстанції не звертався.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки, позовні вимоги задоволено в частині стягнення 18865,32 грн., що становить 28,63 % від ціни позову, судові витрати покладається на сторони з урахуванням пропорційності задоволених вимог.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно дост. 141 ЦПКстороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамистатті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамистатті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4900 грн.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги від 11.01.2024 р., протокол погодження видів правничої допомоги та договірної ціни, додаткова угода до Договору від 17.04.2024 р., акт прийому-передачі наданих послуг від 24.06.2024 р., платіжна інтрукція №2479 від 17.06.2024 р.

Як вбачається із матеріалів справи, 1.01.2024 р. між адвокатським об`єднанням "Альма Теміс" та ТОВ "ВВС-Факторинг" укладено договір правничої допомоги.

Відповідно до умов Договору, адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати клієнту юридичну допомогу, здійснювати захист прав та законних інтересів клієнта, представляти інтереси клієнта в судах.

Відповідно до п. 4.1 Договору, отримання винагороди адвокатським об`єднанням за надання правничої допомогивідбувається у формі гонорару.

Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у протоколі погодження видів правничої допомоги та договірної ціни (п. 4.3).

Згідно Додатку № 1 До договору від 11.01.2024 р., сторони узгодили про види правничої допомоги, які будуть надаватися та договірної ціни на неї.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору від 17.04.2024 р., клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості хза кредитним договором, щокрема ОСОБА_1 по договору №3385325 від 03.04.2021 р.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2024 р., адвокатське об`єднання надало, а клієнт отримав послуги на загальну суму 4900 грн.: усна консультація витрачено 1 годину вартістю 900 грн., складання позовної заяви витрачено 2 години вартістю 4000 грн.

На виконання умов Договору про надання правничої допомоги від 11.01.2024 р. ТОВ "ВВС-Факторинг" перерахувало адвокатському об`єднанню "Альма Теміс" 4900 грн., що підтверджується платіжною інтрукцією №2479 від 17.06.2024 р.

Суд враховує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності та пропорційності розміру задоволених вимог (28,63% від ціни позову), суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 1403 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВ "ВВС-Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" 18865,32 грн. заборгованості, яка складається: 5000 грн. тіло кредиту, 13030 грн. відсотків, 647,12 грн. інфляційних, 188,20 грн. 3 % річних.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" 693,50 грн. грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 1403 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" (місцезнаходження 01103, м.Київ, вул.Підвисоцького Професора, 10/10, )

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення виготовлений 25.09.2024 р.

Суддя А.О. Сільман