Справа № 524/2183/23
Провадження №2/337/46/2024
13 вересня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Нетяга М.І.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні(в режимі відеоконференції) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_4 у якому просить суд позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка ОСОБА_1 являється матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 . 12 травня 2015 року шлюб, зареєстрований між позивачкою та відповідачем розірвано відповідно до заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області. Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1
21 травня 2015 року заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно останнього розрахунку, наданого державним виконавцем Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.01.2023, заборгованість по несплаті аліментів станом на 24.01.2023 складає 104 869 гривень 29 копійок.
Згідно довідки, наданої Глобинським ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.01.2023 ОСОБА_4 жодного разу, за період з 22.04.2015 по 24.01.2023 перебування виконавчого листа на примусовому виконанні не сплачувалися аліменти на утримання сина. Відповідно до інформації, наданої Кременчуцького гімназією №27 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулярно відвідує заняття у гімназії. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини ОСОБА_1 спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько ОСОБА_4 контакту з класним керівником, із вчителями-предметниками не спілкується. Дитину на заняття приводить і забирає мати.
З моменту розірвання шлюбу у 2015 позивачка та Відповідач припинили сумісне проживання однією сім`єю, як дружина та чоловік.
З того часу, Відповідач, який є батьком ОСОБА_3 , не піклується про його фізичний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням під час хвороби, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальноприйнятих норм моралі та поведінки, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Дитина не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач навіть не вітає сина з днем народження. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, не відвідував і не відвідує його, не відвідує разом з дитиною дитячого лікаря та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку. Проживає окремо, не бере педагогічної, матеріально, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини.
Натомість, Позивач ОСОБА_1 наразі має постійне місце для проживання з дитиною, квартира має відмінні умови для проживання дитини та має площу 50,61 кв.м, відповідні допоміжні приміщення.
Позивач ОСОБА_1 одружена з 21.12.2019 року, з чоловіком ОСОБА_5 син ОСОБА_3 має добрі, теплі, приязні стосунки. Позивач має постійну роботу, стабільний дохід, характеризується виключно з позитивного боку.
Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування свого сина, а з боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.
Вважає доведеним, що Відповідач не забезпечує належного виховання, харчування, медичного догляду та лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, при чому робить це без поважних причин, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього. Всі витрати на навчання, проживання, забезпечення життєдіяльності дитини покладені на Позивача по справі, батько жодної участі у фінансовому утриманні сина не приймає.
Просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витрати по справі покласти на відповідача.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.04.2023 року позовна заява передана на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.
Згідно із розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 підсудність цивільних справ Старобешівського районного суду Донецької області визначено за Токмацьким районним судом Запорізької області.
На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року, територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області, змінено на Хортицький районний суд м. Запоріжжя.
12.09.2023 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.
06.05.2024 року до суду надійшов висновок від 02.05.2024 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , а також Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.05.2024 року за № 992.
Ухвалою суду від 28.06.2024 року закрито під підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи.
Третя особав судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування.
Позивачка і представник позивачки не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи з ухваленням заочного рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відповідача і третьої особи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові і просила їх задовольнити. Також вказала, що відповідач біля дев`яти років не спілкується з дитиною, дитина йому не потрібна. Відповідач ймовірно знаходиться на окупованій території що може вплинути на розвиток дитини.
Суд, дослідивши надані докази та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №17 Виконкому Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказані ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .
Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12.05.2015 року шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 було розірвано.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 21.12.2019 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , зі зміною прізвища на « ОСОБА_8 » після реєстрації шлюбу.
Відповідно до договору купівлі продажу від 18.02.2021 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 являється власницею квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації Кременчуцької гімназії №27 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16.02.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулярно відвідує заняття у гімназії. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини ОСОБА_1 спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько ОСОБА_4 контакту з класним керівником не підтримує, із вчителями-предметниками не спілкується. Дитину на заняття приводить і забирає мати.
Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 21.05.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 24.01.2023 року, яка видана Глобинським ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно матеріалів виконавчого провадження № 52117053 відкритого 30.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку, станом на 24.01.2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 104869,29 грн.
Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 24.01.2023 року, яка видана Глобинським ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за період з 22.04.2015 року по 24.01.2023 року, у матеріалах виконавчого провадження за виконавчим листом № 527/1001/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку, відсутні підтверджуючі документи щодо сплати аліментів боржником та останній ухиляється від їх сплати.
Відповідно до довідки ТОВ «Нова лінія» від 17.01.2023 року, ОСОБА_1 , працює на посаді старшого продавця непродовольчих товарів з 04.05.2017 року.
Відповідно до характеристики ТОВ «Нова лінія», ОСОБА_1 , дотримується корпоративних стандартів, має високий рівень мотивації. Зарекомендувала себе як дисциплінований працівник, ініціативна і здатна взяти на себе відповідальність у прийнятті рішень у питаннях що перебувають у її компетенції. Вікторію можна охарактеризувати як працівника, що має високий рівень працездатності, бажання підвищувати власний професійний рівень, проявляє лояльність до компанії, користується повагою серед колег і керівництва.
Відповідно до висновку від 02.05.2024 року № 992, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Висновком встановлено, у тому числі, що ОСОБА_4 не просто ухиляється від виконання батьківських обов`язків, він свідомо не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь якої іншої участі у вихованні сина, не цікавиться життям та побутом дитини.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав.
Суд вважає висновок від 02.05.2024 року № 992 Органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишив її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками по вихованню і забезпеченню дитини.
За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 229, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП. НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП. НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП. НОМЕР_5 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складений 24.09.2024 року.
Суддя: