Справа № 185/8756/24
Провадження № 2/185/4527/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 вересня 2024 року Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Приображенської К.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 06 травня 2024 року між нею ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями.

Позовна заява мотивована тим, що 06 травня 2024 року між позивачем та відповідачами, булоукладено договір про купівлю продаж у кожного відповідача по 1/8 частині житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями. На виконання домовленості була складена розписка, відповідно до якої позивач передала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 гроші в повному обсязі за їх частинибудинку, а відповідачі передали позивачу оригінали документів, а саме, свідоцтва про право на спадщину за законом, оригінали технічних паспортів, ключі від їх частини будинку та зобов`язалися в місячний строк укласти нотаріальний договір. Відповідачі ухиляються від укладення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Фактично позивач проживає в зазначеній частині будинку з моменту укладення угоди із відповідачами, користується зазначеними частинами будинку як своєю власністю. З посиланням на ст. 220 ЦК України просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримаву повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їхньої участі, позов визнали.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачу ОСОБА_3 належить 1/8 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 листопада 2020 року державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А.

Відповідачу ОСОБА_4 належить 1/8 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 квітня 2024 року державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А.

У подальшому 06 травня 2024 відповідачі маючи намір на відчуження належної їм частини домоволодіння уклали з покупцем ОСОБА_2 угоду у вигляді договору-купівлі продажу житлового будинку згідно якої відповідачі продали а позивач придбала по 1/8 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями. Між сторонами було укладено письмовий договір купівлі продажу зазначених частин будинку, але не посвідчено нотаріально.

Відповідно до зазначеного договору сторони погодили всі істотні умови договору.

На підтвердження укладення угоди та виконання її умов відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розписки про отримання грошей за частину будинку та зобов`язалися підготувати протягом місяця усі необхідні документи для нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу 1/8 частини зазначеного будинку.

Однак укласти договір купівлі-продажу житлового будинку у встановленому законом порядку, а саме посвідчити його нотаріально позивач не може, оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору.

10.06.2024 року позивачем було надано відповідачам письмову пропозицію, про укладення договору купівлі-продажу зазначеної частини будинку до 06.07.2024 року.

Подальші намагання позивача нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не принесли жодного результату через постійне та безповоротне ухилення відповідачів від такого посвідчення.

Отже між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відбулося повне виконання письмового договору купівлі продажу зазначено частини будинку, продавець передав, а покупець прийняв спірне нерухоме майно та сплатив його вартість.

Відповідачі не звертались до позивача з вимогою повернення житлового будинку або ж не визнання договору купівлі-продажу, укладеного між ними щодо частини спірного житлового будинку.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права.

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Відповідно до частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із ухиленням продавця та сторони в договорі купівлі-продажу від укладення письмового та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, та з чого вбачається втрата можливості з цієї причини його посвідчити, є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що письмовий договір купівлі продажу від 06.05.2024 не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його повне виконання, відповідачі отримали кошти, а позивач почав користуватися та утримувати будинок як власний, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення правочину та така можливість втрачена, інших підстав нікчемності правочину не встановлено, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 13, 76-83, 141, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу по 1/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 06 травня 2024 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: В. О. Головін