Провадження № 2/591/1799/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.01.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір 3139044-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний к порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надала відповідачу Позичальнику грошові кошти в сумі 50000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах визначених Договором кредиту та Правил надання грошових коштів у кредит. Згідно умов договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою і становить 0,8812702 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем виконала, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 02.11.2023 року в сумі 106 грн.753,96 коп., що складається з: по тілу кредиту - 48025,79 грн., платежі по процентах - 52290 грн., платежі за комісією - 2437,25 грн. та судові витрати.

Представник позивача в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача надав суду письмовий відзив на позовну заяву і просить суд позов задоволити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 14.01.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту за №139044-КС-002, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у розмірі 50000 грн. на умовах обумовлених даним кредитним договором, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені цим договором (п.1 даного договору). Пунктом 2 вищевказаного кредитного договору передбачено, що протягом строку кредитування, процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом.

Відповідно до довідок, які надані позивачем, на користь відповідача було перераховано 50 тис. грн. двома платежами по 25 тис. грн.. кожний. З дослідженого судом відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем не заперечується дана обставина.

В рахунок погашення заборгованості за період дії кредитного договору, відповідачем сплачено на користь позивача 22483,99 грн.. Дана обставина судом вважається встановленою, виходячи за наданого позивачем розрахунку заборгованості та відзиву на позовну заяву, який наданий відповідачем.

Суд вважає, що позивачем не доведено, що долучений до позовної заяви кредитний договір в письмовій формі містив саме ті умови (положення), які були в ньому під час укладення, тобто, під час його підписання відповідачем в електронній формі шляхом уведення одноразового паролю (ідентифікатора). Суд позбавлений можливості перевірити автентичність (відповідність) кредитного договору в письмовій формі, який долучено до позову, його електронній формі, оскільки, відповідачем підписувався кредитний договір в саме електронній формі.

Суд вважає слушними доводи відповідача стосовно того, що умови (положення) кредитного договору в письмовій (роздрукованій) формі, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити відповідні зміни в умови кредитного договору перед його друкуванням (зміною форми кредитного договору з електронної на письмову (паперову)).

Суд також погоджується з доводами відповідача, що відсоткова ставка в розмірі 0,88 % зазначена, як за тиждень, а не за день, як про це зазначає позивач. Такий висновок суду базується на тому, що пункт 1 кредитного договору, який укладений між сторонами, передбачає строк кредитування 24 тижні, тобто, обрахування строку здійснюється тижнями, що дає можливість суду встановити ту обставину, що відсоткова ставка під час підписання кредитного договору в електронній формі, була зазначена (повинна обраховуватись) як за тиждень (7 календарних днів).

Умова в кредитному договорі про те, що реальна відсоткова ставка становить 4393,41 процентів річних, вказує на те, що судом вірно встановлена та обставина, що відсоткова ставка за користування кредитом згідно кредитного договору, має обраховуватися як за тиждень, а не як за день. Суд вважає, що зазначення в письмовій копії кредитного договору такої надмірної реальної відсоткової ставки, вказує на те, що під час укладання кредитного договору в електронній формі, така ставка була значно меншою. Арифметичний розрахунок показує, що у випадку, якщо реальна відсоткова ставка становить 4393,41 процентів річних, тоді відсоток за користування кредитом в день буде становити 12,04 % (4393,41 / 365), що суперечить обставинам, на які сторони посилаються та які встановлені судом.

Суд також враховує невідповідність між орієнтовною загальною вартістю наданого кредиту в розмірі 109920 грн. (п.1 кредитного договору) та між реальною відсотковою ставкою в розмірі 4393,41 процентів річних (п.1 кредитного договору). Тобто, така загальна вартість наданого кредиту в гривнях (109920 грн.) не співвідноситься з реальною річною відсотковою ставкою (4393,41 % річних).

Судом також встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, нарахування договірних відсотків здійснювалося поза межами дії кредитного договору. З цього приводу суд зазначає на неприпустимості нарахування договірних відсотків поза межами дії кредитного договору. У випадку невиконання чи не належного виконання своїх боргових зобов`язань позичальником після закінчення дії кредитного договору, кредитор має право захисти свої права та інтереси в аспекті плати за користування вчасно не повернутими коштами позичальником, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. З цього приводу Верховним Судом висловлена правова позиція, яка відображена у постанові від 23.10.2019 року у справі 723/304/16-ц.

Щодо правомірності нарахування позивачем комісії за видачу кредиту, суд зазначає наступне. Відповідно до умов договору, що не заперечується і відповідачем, передбачена сплата комісії за видачу кредиту позичальником на користь кредитора. Підписуючи договір, відповідач погодився на таку умову договору, тому враховуючи принцип свободи (диспозитивності) в договірному праві, суд вважає, що таке положення в даному кредитному договорі відповідає вимогам законодавства, а тому, сума комісії за видачу кредиту, підлягає стягненню з відповідача.

Судом приймається розрахунок заборгованості, який наданий відповідачем, оскільки, на переконання суду, відповідачем доведено ту обставину, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами обраховується саме тижневим строком, а не денним, тобто, процентна ставка за користування кредитом є тижневою, а не денною.

Враховуючи це, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 40873,26 грн., де:

-27516,01 грн. сума основної заборгованості (тіло кредиту);

-10920 грн. сума процентів за користування кредитом;

-2437,25 грн. сума комісії за надання кредиту.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зі ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, дослідивши надані сторонами докази, арифметичні розрахунки, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11 -13, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б. Лесі України, будинок 26, офіс411, ) заборгованість за договором №139044-КС-002 від 14.01.2022 року у розмірі - 40873,26 грн., з яких: 27516,01 грн. сума основної заборгованості (тіло кредиту); 10920 грн. сума процентів за користування кредитом; 2437,25 грн. сума комісії за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б. Лесі України, будинок 26, офіс411, ) 825 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 липня 2024 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО