КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/804/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Козятинський відділ державної виконавчої служби у Хмільницькому районні Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) про звільнення від сплати аліментів, скасування заборгованості по аліментах, стягнення сплачених аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Осаулової Н.А.,-

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заявник просив призупинити нарахування та стягнення аліментів із ОСОБА_1 до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів, скасування заборгованості по сплаті аліментів та стягнення сплачених аліментів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року заяву про забезпечення позову повернутобез розгляду ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником в порушення вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору. Всупереч п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України заявником не зазначені відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

За п. 2 ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно доч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявником не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету та не долучено доказів сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вбачається, що предметом даного позову є звільнення від сплати аліментів, скасування заборгованості по аліментах, стягнення сплачених аліментів.

Спір, який виник між сторонами не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій.

Отже судовий збір за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті на загальних підставах, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 755/1457/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 тап. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, в зв`язку з тим, що з вересня 2022 року мобілізований до Збройних сил України та з лютого 2024 року перебуває в зоні бойових дій, колегія суддів оцінює критично, оскільки Законом України «Про судовий збір» чітко передбачено вимоги щодо звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору лише у справах про порушення їх прав як учасників бойових дій, а не в усіх інших випадках.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 11 березня 2024 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко