Справа 688/1040/23
№ 2/688/47/24
Ухвала

15 травня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Березюк Н.П.

за участю: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

за участі представників відповідачки - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення батьківства,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

13.03.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого від нього ОСОБА_1 , зобов`язати Шепетівський відділ ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області внести відомості до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , зазначивши його батьком дитини.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

27.03.2023 суд отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 , 28.03.2023 постановив ухвалу, якою відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 27.04.2023

13.04.2023 до суду надійшов відзив на позов відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

27.04.2023 суд постановив ухвалу, якою за клопотанням позивача призначив судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК для визначення чи є ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4

20.09.2023 з Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення судового експерта ОСОБА_5 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що не відібрано експериментальних зразків, оскільки на визначені експертом дати двічі з`являвся лише ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_4 не з`явились.

02.10.2023 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.10.2023.

20.10.2023 до суду надійшло письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи.

23.10.2023 суд постановив ухвалу, якою за клопотанням відповідачки призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу для визначення чи є ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4

28.11.2023 та 19.12.2023 до суду надійшли письмові клопотання експерта про зобов`язання сторін з`явитися до Хмельницького НДЕКЦ для відбору експериментальних зразків 07.12.2023 та 04.01.2024 відповідно.

17.01.2024 з Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення судового експерта ОСОБА_6 про неможливість проведення експертизи у зв`язку з тим, що не відібрано експериментальних зразків, оскільки на визначені експертом дати двічі з`являвся лише ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_4 не з`явились.

22.01.2024 суд постановив ухвалу, якою поновив провадження в справі, призначив підготовче засідання на 07.02.2024, яке відкладалося на 15.02.2024 у зв`язку з технічною неможливістю представника відповідачки ОСОБА_2 підключитися для проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою зобов`язав представника відповідача ОСОБА_2 з`явитися в наступне засідання в приміщення Шепетівського міськрайонного суду з метою належного захисту прав та інтересів відповідачки ОСОБА_1 , яка є інвалідом першої групи та не має можливості бути присутньою при розгляді справи особисто.

За результатами підготовчого провадження 15.02.2024 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 14.03.2024.

В судовому засіданні 14.03.2024 суд заслухав вступне слово позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7 , вступне слово представників відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , пояснення представника третьої особи ОСОБА_8 , допитав свідка ОСОБА_9 , відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про допит відповідачки ОСОБА_1 в судовому засіданні, врахувавши позицію її представників та неможливість бути присутньою у судовому засіданні (неможливість фізичного пересування) та оголосив у справі перерву до 22.04.2024, у зв`язку з неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_10 з об`єктивних причин.

22.04.2024 позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_3 , у якій він зазначив, що відмовляється від надання йому послуг Шепетівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що передбачає здійснення представництва інтересів у суді з приводу визнання батьківства, про що подав відповідну заяву. В подальшому захищатиме свої інтереси в суді самостійно. Причини неявки у судове засіданні не зазначив.

Розгляд справи відкладено на 15.05.2024.

В судове засідання 15.05.2024 позивач ОСОБА_3 повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом надіслання судової повістки в електронному вигляді на номер мобільного телефону позивача, зазначеного ним у заявці на отримання судових повісток за допомогою SMS-повідомлення від 13.03.2023 та шляхом надіслання судової повістки за місцем проживання, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка про вручення поштового відправлення. Позивач заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав та не повідомив суд про причину неявки в судове засідання.

Представники відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили продовжити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду.

Вирішуючи питання щодо наслідків повторної неявки в судове засідання позивача ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

Суд зауважує, що процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду.

Отже враховуючи повторну неявку у судове засідання позивача ОСОБА_3 , якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, та не подання ним заяви про розгляд справи у його відсутності, його позовну заяву до ОСОБА_1 про встановлення батьківства слід залишити без розгляду.

Керуючись п.2 ч.3 ст. 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення батьківства залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК