УХВАЛА

16 травня 2024 року м. Мукачево Справа №0707/6851/2012

6/303/105/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Янцо О.К. звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання по справі №0707/6851/2012 за позовом ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Як на підставу для задоволення заяви представник заявника посилається на те, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2013 року по вищезазначеній справі було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Виконавчий лист виданий Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 20.05.2013 року неодноразово пред`являвся для виконання до органу виконавчої служби.

З листа Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 грудня 2023 року №24.4.-38/39244, заявнику стало відомо, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , виданий 20.05.2013 року перебував на виконанні у відділі в 2016 році, однак 15.10.2019 року була винесена постанова про його повернення стягувачу. Також з листа стало відомо, що надати підтвердження направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені у 2022 році.

В зв`язку з тим, що виконавчий лист було відправлено органом виконавчої служби за невідомою/невстановленою адресою, що не є адресою реєстрації стягувача, його було втрачено та пропущено строк для пред`явлення до виконання, а тому заявник просить суд видати дублікат та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Боржник у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Від представника заявника попередньо надійшла заява про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа без участі представника товариства, заяву просить задоволити.

Поряд з цим, у відповідності з приписами частини третьої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №0707/6851/2012, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Із зазначеними положеннями Основного Закону у повній мірі кореспондуються і приписи частин першої та другої ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців (частина перша ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2012 року (а.с. 36-37) по справі №0707/6851/2012, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк заборгованість у розмірі 289129,25 грн. та судовий збір в сумі 2891,29 грн.

Рішення суду набрало законної сили 07.12.2012. Виконавчий лист видано 20.05.2013.

Відповідно до ухвали суду від 26 вересня 2013 року замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №39339973 по справі з Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного промислово - інвестицйного банку на його правонаступника ТОВ Кредитні ініціативи (а.с. 125-126).

15 жовтня 2019 року Мукачівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції звернувся до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа по справі.

На підставі ухвали суду від 6 листопада 2019 року в задоволенні подання заступника начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Хрипти О.О. про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 0707/6851/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Аргументуючи підстави відмови у задоволенні подання, суд зазначив, що звернувшись до суду з поданням державний виконавець посилається тільки на реєстр виконавчого провадження, згідно з яким ним 31.03.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Разом з тим, суду не надано жодного доказу того, що вказана постанова разом з виконавчим документом була направлена стягувачу і що останнім вона не отримана, тобто була втрачена. В матеріалах справи відсутня будь-яка інформація від стягувача про те, що ним не було отримано виконавчий лист після його повернення.

В надісланому до суду поданні державний виконавець вказував, що при розгляді звернення стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» встановлено, що копія постанови про повернення виконавчого документу з оригіналом виконавчого листа до адресата не надійшли. Однак, на підтвердження вказаних обставин державним виконавцем не надано суду жодного документу, доказів до того, що стягувач заявляв про неотримання ним виконавчого документу у матеріалах подання немає.

Крім того, відсутність доказів отримання чи неотримання виконавчого листа стягувачем після його повернення позбавляє суд можливості зробити висновок щодо строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що наявність лише самої інформації про винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві не є достатньою підставою вважати, що виконавчий документ втрачено, а тому відсутні підстави для видачі його дублікату.

Зазначена ухвала суду не оскаржувалася та набула законної сили 22.11.2019 року.

В подальшому, 3 липня 2020 року Мукачівський районний відділ державної виконавчої служби знову звернувся в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі.

Як вбачається зі змісту подання його було подано до суду через звернення стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи», яке надійшло на адресу відділу. Крім того, під час перебування у провадженні суду даного подання від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» надходили на електронну адресу суду заяви 09.09.2020 року (а.с.186), та 18.09.2020 року (а.с. 194) про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення судового засідання, а тому незважаючи на те, що адреса місцезнаходження стягувача змінювалась йому було відомо, що на розгляді суду перебуває відповідне подання. За таких обставин, посилання представника заявника про те, що стягувачу стало відомо про втрату виконавчого листа тільки після отримання листа Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.12.2023 №24.4.-38/39244 є необґрунтованими та не відповідає дійсності.

На підставі ухвали суду від 18 вересня 2020 року в задоволенні заяви заступника начальника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Хрипти О.О. про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 0707/6851/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. В ній суд, серед іншого, констатував, що відсутність доказів отримання чи неотримання виконавчого листа стягувачем після його повернення позбавляє суд можливості зробити висновок щодо строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Зазначена ухвала суду не оскаржувала ні органом виконавчої служби, ні ТОВ «Кредитні ініціативи».

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня

2008 року (справа «Пономарьов проти України») вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Повноваження судів на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд судами справ не повинен розглядатися як завуальована апеляція, а сама лише можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру

Вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строків для пред`явлення його до виконання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

При цьому питання поважності пропуску строків є оціночним і може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), обставини, які безпосередньо унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. В рішенні «Устименко проти України» ЄСПЛ було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Згідно з правовими висновками Європейського суду з прав людини, які викладені у рішенні від 20.09.2011 по справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у рішенні від 22.10.1996 по справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилався на поважність причин пропуску таких строків, зокрема, на необізнаність про втрату виконавчого листа та зміну адреси свого місцезнаходження.

Поряд з цим, загальновідомим є те, що у серпні 2016 року було створено Автоматизовану систему виконавчого провадження, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників.

З 05.01.2017 ведеться Єдиний реєстр боржників, який розміщено у вільному доступі (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), де можна перевірити інформацію про наявність відкритих виконавчих проваджень відносно фізичних та юридичних осіб.

За таких обставин, у стягувачів розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами, та, відповідно, захисту своїх прав й інтересів у встановленому законом порядку.

Крім того, володіючи інформацією, що на розгляді суду перебувало у 2020 році подання органу виконавчої служби про видачу дублікату виконавчого листа, представником заявника було подано відповідні заяви про ознайомлення з матеріалами справи, однак не вжито активних дій для того, щоб дізнатись про результати судового розгляду чи оскарження судового акту прийнятого за його результатами у випадку незгоди.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року по справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання має наслідком і відмову у видачі його дублікату.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 260, 261, 353, 433 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Кость