ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1775/24 Справа № 201/598/23 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» про застосування наслідків нікчемності правочину та за зустрічним позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за користування майном,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

17.01.2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» про застосування наслідків нікчемності правочину, в якому ставилась вимога про застосування наслідків нікчемності правочину, а саме Договору фінансового лізингу № LG00А!00000008 від 01.12.2015 року, укладеного між Товариством з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» та ОСОБА_1 та про стягнення з Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» на користь ОСОБА_1 фактично сплачені платежі на виконання нікчемного правочину.

07.03.2023 року від Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за користування майном, в якій ставилась вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» 23622, 68 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про застосування наслідків нікчемності правочину та у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за користування майном відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

07.12.2023 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2022 року в частині відмови у задоволення позовних вимог по первісному позову та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач ОСОБА_1 не згоден з застосованою судом позовною даністю. Вважає, що строк позовної давності требо вираховувати з моменту, як в нього вилучили автомобіль, а тому строк позовної давності закінчується 20.03.2022 року. А враховуючи той факт, що на території України з 24.02.2022 року введено військовий стан, строк позовної даності на момент звернення до суду не порушений.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому йдеться про безпідставність аргументів апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Товариства з обмежено відповідальністю «Автокредит плюс» Дорошенко Г.В. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з мотивів наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.258-259), у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

01.12.2015 між ОСОБА_1 і ТОВ «Автокредит Плюс» укладено договір фінансового лізингу № LG00A!00000008, шляхом підписання заяви про приєднання до публічного договору публічного договору на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, розміщеному на офіційному веб-сайті ТОВ «Автокредит плюс» www.planetavto.ua (а.с. 13).

На виконання умов договору ТОВ «Автокредит плюс» передало в лізинг ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel» модель Kadet 1.6L, 1991 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , згідно зі специфікацією, викладеною в додатку 1 до договору фінансового лізингу № LG00AI00000008 від 01.12.2015 (а.с. 14).

Відповідно до п. 14.1.2 14.1.4 договору ОСОБА_1 як лізингоодержувач зобов`язався протягом 60-ти місяців, в період з 1 по 5 число кожного місяця, відповідно до графіку лізингових платежів, визначеному додатком 2 до договору фінансового лізингу № LG00А!00000008 від 01.12.2015, здійснювати погашення щомісячних платежів на транзитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс».

Відповідно до п. 14.1.7 договору лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 14400,00 грн. на транзитний рахунок, вказаний в п. 14.1.5 договору.

Позивачем на виконання укладеного з відповідачем договору фінансового лізингу від 01.12.2015, який є нікчемним, було сплачено на користь товариства грошові кошти у період з 16.12.2015 по 17.02.2021 в розмірі 57133,66 грн., то вимоги щодо стягнення з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь суми коштів розмірі 57133,66 грн. є обґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Як встановлено судом з реєстру платежів по договору фінансового лізингу, виконання договору фінансового лізингу почалося 16.12.2015 (а.с. 72), що позивачем не заперечувалося.

Таким чином перебіг позовної давності в даному випадку розпочався 16.12.2015 та закінчився 16.12.2018.

При цьому, позовна заява подана 11.12.2022 та надійшла до суду 14.02.2023 (а.с. 1, 40), тобто з пропуском встановленого строку позовної давності.

Аналогічний по суті висновок щодо початку перебігу строку позовної давності зроблений Верховним Судом у постановах від 21 червня 2018 року у справі № 333/2051/16-ц (провадження № 61-9354св18), від 18 березня 2020 року у справі № 755/612/16-ц (провадження № 61-14687св19) та підтверджений у постанові ВС від 20 травня 2020 року у справі № 367/836/18 (провадження № 61-20963св19).

Доводи представника позивача про те, що початок перебігу строку позовної давності розпочався з дня повернення позивачем транспортного засобу ТОВ «Автокредит Плюс» з 20.03.2019, що зафіксовано актом приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» є помилковими, оскільки суперечать приписам ч.3 ст.261 ЦПК України, а тому суд не приймає до уваги заяву позивача про поновлення строку для звернення до суду, у він зазначив, що строк позовної давності закінчується 20.03.2022 (а.с. 5).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки висновки щодо застосування позовної давності ґрунтуються на фактичних обставинах та нормах матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до не згоди з рішенням суду першої інстанції, висновків суду першої інстанції не спростовують.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 23.01.2024 року.

Судді: