Справа № 610/1572/21
Провадження № 6/610/127/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Феленка Ю.А.,

за участю: секретаря судових засідань Петрової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ судовий наказ № 610/1572/21 від 04.06.2021, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з підстав того що обов`язок боржника відсутній повністю.

В обґрунтування подання зазначає, що від шлюбу з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.07.2021, заявник має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Мати дитини ОСОБА_2 з 2022 року з ними не проживає, оскільки виїхала за кордон до Польщі та фактично проживає там. Отже наразі ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує дитину, при цьому сплачує аліменти його матері, яка вихованням і утриманням дитини не займається.

Наведене стало підставою для звернення ОСОБА_1 з цією заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, вивчивши заяву та матеріали додані до неї, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 04 червня 2021 року на підставі судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

За даними витягу з реєстру територіальної громади від 03.12.2024 № 2024/014564641 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_2 (а.с. 25).

За даними витягу з реєстру територіальної громади від 03.12.2024 № 2024/014565329 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_2 (а.с. 26).

З відповіді № 991972 від 25.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстрованим місцем проживання стягувача ОСОБА_2 є також АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 ст. 181 СК України).

Окрім наданих заявником витягів про реєстрацію місця проживання дитини, жодного доказу того, що дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні суду не надано. Зареєстроване місце проживання може відрізнятися від місця фактичного проживання. До того ж, як вбачається з інформації щодо місця реєстрації осіб, обидва батьки зареєстровані за однією адресою з дитиною.

Отже обставина, що зареєстрованим місцем проживання дитини є зареєстроване місце проживання батька, не позбавляє матір дитини права на отримання аліментів.

Також суд зазначає, що боржником не доведено належними та допустимими доказами існування між батьками спору про місце проживання дитини та наразі не впливає на обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини.

Добровільне виконання батьком дитини обов`язку з її утримання не може бути підставою для висновку про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнення аліментів шляхом звернення до суду з заявою про видачу судового наказу є абсолютним правом стягувача незалежно від добровільного виконання платником такого обов`язку.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 1статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Окрім того, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення "або з інших причин" стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаних норм закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Зазначені у заяві обставини можуть слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, присуджених на підставі судового наказу, чи в порядку подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового наказу.

Отже, обставини, на які посилається заявник, як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів та не вказують на беззаперечне припинення обов`язку зі сплати аліментів.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів, що у визначеному законом порядку заявника звільнено від сплати аліментів за судовим наказом, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 258-260, 353, 354, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2024 року.

СуддяЮ.А. Феленко