Провадження №2/752/5861/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістична компанія «Автобот» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістична компанія «Автобот» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/гаманцях, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову; накладення арешту, на рухоме майно (автомобілі, причепи та напівричепи) відповідача, які перебувають у його власності шляхом заборони відчуження, передачі в оренду, фінансовий, оперативний лізинг тощо.

Клопотання про забезпечення позову обґрунтовано тим, що предметом поданого позову є вимога про стягнення з відповідача 1659066, 20 грн для проведення капітального ремонту транспортного засобу з метою відновлення екологічного рівня Євро 5 та моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Позивач вважає, що є ризики стикнутися з неможливістю виконання судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, оскільки сума позовних вимог позивача перевищує річний дохід відповідача, які він декларує і офіційно отримує.

Невжиття заходу забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Позивач звертається з пропозицією про зустрічне забезпечення у вигляді накладення заборони на відчудження транспортного засобу - Scania R420 LA4X2MNA, VIN-код: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який є причиною даного спору.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

05.07.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістична компанія «Автобот» укладено договір купівлі-продажу 8046/2022/3254615 транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача Scania R420 LA4X2MNA,VIN-код: НОМЕР_1 , 2007 року випуску, рівень екологічних норм - Євро 5.

Пунктом 7.1. вищезазначеного договору купівлі-продажу 8046/2022/3254615 передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, сторона несе відповідальність визначену цим договором та (або) чинним в України законодавством. Особа, у власності якої перебувало майно до продажу не відповідає за недоліки, крім випадків їх навмисного приховування.

Згідно даних заяви від 13.07.2021 №301793562 та від 14.07.2021 №301984176 автомобіль Scania R420 LA4X2MNA,VIN-код: НОМЕР_1 , 2007 року випуску, рівню екологічних норм - Євро 5 не відповідає.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, враховуючи предмет позовних вимог, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і заявленими позовними вимогами, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх застосування.

Суд зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

У заяві про забезпечення позову не зазначені обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо вселення позивачки у спірну квартиру у випадку задоволення судом зазначених вимог, належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставини надано не було.

Крім того, суд вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/гаманцях, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову; накладення арешту, на рухоме майно (автомобілі, причепи та напівричепи) відповідача, які перебувають у його власності шляхом заборони відчуження, передачі в оренду, фінансовий, оперативний лізинг тощо не мають зв`язку із заявленими позовними вимогами, не відповідають змісту прав чи законних інтересів, за захистом яких позивач звернулась до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 08.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова