Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9170/23
Категорія 44 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирізаяву представника ОСОБА_1 - адвоката Жука Андрія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі №296/9170/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський лікеро - горілчаний завод» про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив:

- стягнути з ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги № 14-09/22-01 від 14 вересня 2022 року у розмірі 5 353 150,69 грн, з яких: сума основного боргу - 4 500 000,00 грн; пеня за період з 01 травня 2023 року по 13 вересня 2023 року - 802 849,32 грн; 3% річних за період з 01 травня 2023 року по 13 вересня 2023 року - 50 301,37 грн.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 500 000,00 грн та вирішено питання судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з цим рішення, представник позивача подав апеляційну скаргу, де просив оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені та 3% річних скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути із відповідача на користь позивача 802 849,32 грн пені за період з 01 травня 2023 року по 13 вересня 2023 року та 50 301,37 грн - 3% річних за вказаний період, а також вирішити питання судових витрат, зокрема витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Після перегляду справи, постановою Житомирського апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу представника позивача залишено без задоволення, а заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року - без змін.

24 липня 2024 року засобами поштового зв`язку, до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Жука А.М. про ухвалення додаткового рішення у цій справі про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду. Також, просив поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, з тих підстав, що ані позивач ані його представник не були присутніми у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, повний текст постанови було отримано представником позивача 19 липня 2024 року, тому наявні підстави для подання даної заяви та поновлення пропущеного строку встановленого законом.

У поданому клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представник відповідача просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 41 490,00 грн.

Від адвоката Жука А.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його довірителя.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України).

Положенням статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді -доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи, 14 травня 2024 року судове засідання було відкладено, визначено наступну дату - 10-00 год 16 липня 2024 року. Позивач та його представник були присутні та повідомлені про наступне судове засідання (а.с.108-109).

08 липня 2024 року представником позивача, було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.125-126), яке ухвалою суду від 09 липня 2024 року було задоволено (а.с.132).

16 липня 2024 року представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Зі змісту клопотання вбачається, що позивач був обізнаний про дату та час розгляду справи (а.с.138-139).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу представника позивача залишено без задоволення, а заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року - без змін.

24 липня 2024 року засобами поштового зв`язку адвокатом Жуком А.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення та заявлено клопотання про поновлення строку на подання такої заяви з тих підстав, що позивач та його представник не були присутніми у судовому засіданні, а копію постанови було отримано лише 19 липня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК України).

Частина 2 статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Аналізуючи зазначену норму процесуального права, слід дійти висновку про те, що для відшкодування витрат на правничу допомогу, заявником має бути вчинено дві обов`язкові дії, а саме, до закінчення судових дебатів зробити заяву про відшкодування судових витрат, а в подальшому, надати докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, якщо такі докази не було подано під час розгляду справ.

З наведеного вбачається, що надання доказів понесених витрат та подання відповідної заяви не прив`язується до моменту отримання судового рішення, а не залежно від дати складання повного тексту, обмежується п`ятьма днями після ухвалення судового рішення, тому посилання заявника на частину 1 статті 127 ЦПК України є помилковим, оскільки визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України строк є присічним та поновленню не підлягає.

Згідно абзацу 3 частини 8 статті 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дата отримання повного тексту постанови не може слугувати підставою для поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, тому заява про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Таким чином, відсутні і правові підстави для ухвалення додаткового рішення, а подана заява повинна бути залишена без розгляду.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 260-261, 270, 367, 368, 374, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Жука Андрія Михайловича про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Жука Андрія Михайловича про ухвалення додаткової постанови - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 20 вересня 2024 року