Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/85/24

Провадження №2/377/128/24

03 липня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі-ТОВ «Коллект Центр») засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики №3002594 від 21.08.2021 в розмірі 30 000,00 грн; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн; витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 21.08.2021 між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №3002594 в електронній формі шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором на суму 3 950,00 грн, на строк до 19.09.2021 ( 29 днів), з середньоденним розміром процентів за користування позикою, акційним, фіксованим: 0,01000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, середньоденним базовим фіксованим розміром процентів: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, розміром процентів на прострочену позику, фіксованим 1,01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати позики та процентів за користування позикою. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору позики. 09.02.2022 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №09-02/22, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3002594 від 21.08.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за договором позики №3002594 від 21.08.2021. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Заборгованість відповідача станом на 09.01.2024 становить 40 866,48 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 626, 628, 1049-1050 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 000,00 грн з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за відсотками 27 000,00 грн. Також просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 березня 2024 року.

29 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» подано відзив на позов, який протокольною ухвалою суду від 11 березня 2024 року повернуто без розгляду, оскільки повноваження особи, яка подала відзив від імені відповідача, не були підтверджені відповідно до вимог статті 64 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк», оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27 березня 2024 року на підставі пункту 4 частини 5 статті 198 ЦПК України.

11 березня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача- адвоката Морозової В.В. надійшла відповідь на відзив, яку протокольною ухвалою суду від 10 квітня 2024 року повернуто без розгляду позивачу, оскільки її подано на відзив, який протокольною ухвалою суду від 11 березня 2024 року повернуто без розгляду відповідачу.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через мережу Інтернет за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

21 березня 2024 року від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, які протокольною ухвалою суду від 23 квітня 2024 року повернуті їй без розгляду, оскільки подані на відповідь на відзив, яку протокольною ухвалою суду від 10 квітня 2024 року повернуто без розгляду позивачу.

21 березня 2024 року відповідач через систему «Електронний суд» подала відзив на позов, просила відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування відзиву вказала, що позивач не довів належними і допустимими доказами отримання нею кредиту та наявність заборгованості, не надав виписку по картковому рахунку. Вказала, що позивач не врахував суми коштів, які вона внесла на погашення заборгованості. Вважає, що нарахування процентів за договором протирічить умовам договору. Навела власний розрахунок заборгованості за договором позики, відповідно до якого розмір відсотків розраховується таким чином: 3 950,00 грн :100 х1,99 % х90 днів = 7074,45 грн, з урахуванням суми кредиту- 3 950,00 грн, відсоткової ставки 1,99%, строку кредиту 90 днів; загальний розмір заборгованості повинен становити 11 024,45 грн (3 950,00 грн+7074,45 грн). Не погодилась із заявленим позивачем розміром витрат на правову допомогу, оскільки не надано доказів сплати коштів саме за правову допомогу щодо справи ОСОБА_1 , розмір витрат на правову допомогу зазначено без врахування принципу розумності, доцільності та співмірності ( том 1 а.с. 119-126).

Протокольною ухвалою суду від 10 квітня 2024 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 21 березня 2024 року.

25 березня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача -адвокат Морозова В.В. подала відповідь на відзив, підтримала позовні вимоги. На обґрунтування заперечень щодо дововідів відповідача вказала, що ухвалою суду витребувано в банківської установи докази отримання кредиту; нарахування відсотків відповідає умовам п.3.2.1., п. 2.4.4. договору позики, згідно з якими у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань, на прострочену позику нараховуються проценти у розмірі 1,99 % та 1,01 % за кожен день прострочки. Суду надані докази, які підтверджують розумність, справедливість, реальність та співмірність витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн ( том 1 а.с.159-167).

27 березня 2024 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Бабич Н.С. на лікарняному та призначено нове підготовче засідання на 10 квітня 2024 року.

10 квітня 2024 року протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження не більше ніж на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 23 квітня 2024 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 198 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

23 квітня 2024 року підготовче засідання відкладено на 09 травня 2024 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 198 ЦПК України.

07 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив. Вказала на недоведеність факту укладення договору позики в електронній формі, оскільки не надано доказів належності відповідачу електронного підпису, її реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту та ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Зазначила, що розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та умовам договору, проведений поза межами строку кредитування. Навела власний розрахунок заборгованості. Вказала, що загальний строк кредитування з моменту укладення договору позики, з урахуванням укладених додаткових угод, становить 60 днів, відповідно розмір заборгованості за відсотками повинен становити 4 716 ,30 грн = ( 3 950,00 грн х 1,99% х 60 днів); загальний розмір заборгованості за договором позики повинен становити 8 666,30 грн = (3 950,00 грн + 4 716,30 грн).

07 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала додаткові пояснення. Вказала, що нарахування процентів за кредитом здійснено поза межами строку кредитування. Навела власний розрахунок заборгованості, аналогічний тому, який викладено в запереченнях на відповідь на відзив ( том 1 а.с.238-246).

09 травня 2024 року підготовче засідання відкладено на 22 травня 2024 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 198 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

22 травня 2024 року підготовче засідання відкладено на 27 травня 2024 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 198 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

27 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 13 червня 2024 року.

13 червня 2024 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 02 липня 2024 року.

Учасники справи в судове засідання 02 липня 2024 року не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України.

Позивачу, його представнику адвокату Морозовій В.В. судові повістки про виклик доставлено завчасно до електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Адвокат Морозова В.В. подала клопотання про проведення судового засідання 02 липня 2024 року за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач судову повістку про виклик отримала завчасно через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Крім того, судову повістку про виклик відповідач отримала на номер мобільного телефону, що підтверджується довідкою про доставку SMS.

За правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи в призначене судове засідання не з`явились, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 21 серпня 2021 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» уклали договір позики № 3002594 ( далі-договір) в електронній формі, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором h52758 на умовах, наведених нижче ( том 1 а.с.7-10).

За цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору ( п.2.1. договору).

Параметри позики: тип позики- короткострокова; сума позики 3 950,00 грн; строк позики до 19 вересня 2021 року (29 днів); мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.2.3. договору).

Розмір процентів за користування позикою: проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку №1 до договору позики ( п.п.2.4.1. п.2.4. договору).

Середньоденний розмір процентів за користування позикою акційний, фіксований: 0,01000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики ( п.п. 2.4.2. п.2.4. договору).

Середньоденний розмір процентів за користування позикою акційний, фіксований: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики ( п.п. 2.4.3. п.2.4. договору).

Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою ( п.п.2.4.4. п.2.4. договору).

Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах ( відповідно до п. 2.4.2) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою ( п.п.2.4.5. п.2.4. договору).

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (п.2.5. договору).

Відповідно до п.п.3.1.1.- 3.2.2. п. 3.1. договору проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно ( п.п.3.1.1.). У межах строку позики проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до п.3 додатку №1 до договору ( п.п. 3.1.2). У період прострочення позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначені у п. 2.4.4. ( п.п.3.1.3). Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5 договору за кожен день прострочення ( п.п.3.2.1.). Позичальнику надається право повернути позику та сплатити нараховані проценти за користуванням позикою протягом перших трьох календарних днів після спливу строку позики без нарахування при цьому процентів на прострочену позику ( п.п.3.2.2.).

21 серпня 2021 року ОСОБА_1 ознайомилась та підписала одноразовим ідентифікатором W74526 паспорт позики, в якому зазначено, що вона підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови надання позики та орієнтовну загальну вартість позики, надані виходячи із обраних умов надання позики. Також підтвердила, що отримання всіх пояснень , необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором (том 1 а.с.11-12).

У розрахунку, що є додатком № 1 до договору позики №3002594 від 21.08.2021, вказано основні параметри позики: сума позики: 3 950,00 грн; строк позики: 19 вересня 2021 року ( 29 днів); середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний: 0,01000%; графік обов`язкових платежів, в якому вказані: дата платежу: 21.08.2021-19.09.2021; чиста сума позики/сума платежу: 3 950,00 грн; сума погашення за договором: 3 950,00 грн; проценти за користування позикою, нараховані в межах строку позики відповідно до п.п.2.4.1. п.2.4. договору позики № 3002594, всього 11,46 %; реальна річна процентна ставка: 4%; загальна вартість кредиту: 3 961,46 грн. Додаток №1 до договору позики №3002594 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором h52758 ( том 1 а.с. 12 зв.ст.- а.с.14).

08 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №1 до договору позики №3002594 (далі-додаткова угода №1) в електронному вигляді, підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором w78772, паперову копію якої долучено до справи (том 1 а.с.14 зв.ст. а.с.15).

За умовами додаткової угоди №1 сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 08 жовтня 2021 року; основні параметри позики: залишок заборгованості: 3 950,00 грн; строк, на який продовжено строк користування позикою: 08.10.2021 ( 30 днів); середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,99000%; проценти за користування позикою в період дії додаткової угоди нараховуються за графіком, визначеним п. 3 додаткової угоди.

Додатком № 1 до додаткової угоди є графік обов`язкових платежів, в якому визначені: дата видачі позики: 08.09.2021- 08.10.2021; кількість днів у розрахунковому періоді- 30; чиста сума боргу - 3 950,00 грн; проценти за користування позикою 2 358,15 грн; реальна річна процентна ставка в межах дії додаткової угоди 29654%; загальна вартість позики в межах дії додаткової угоди 6 308,15 грн, який відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором w78772 (том 1 а.с.15 зв. ст.- а.с.16).

22 вересня 2021 року Товариство з обмежено відповідальінстю «Маніфою» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №2 до договору позики №3002594 ( далі додаткова угода №2) в електронному вигляді, яку відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором z80053, паперову копію якої долучено до справи (том 1 а.с.16 зв.ст. а.с.17).

За умовами додаткової угоди №2 сторони погодили: продовжити строк позики на 30 днів, до 22 жовтня 2021 року; основні параметри в межах дії цієї додаткової угоди: залишок заборгованості 3 000,00 грн; строк, на який продовжено строк користування позикою - 22 жовтня 2021 року ( 30 днів); середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий -1,99000%. Проценти за користування позикою в період дії додаткової угоди нараховуються за графіком, визначеним в п.3 додаткової угоди №2.

Додатком №1 до додаткової угоди №2 до договору позики №30025 є графік обов`язкових платежів, у якому визначені: дата платежу 22.09.2021- 22.10.2021; кількість днів у розрахунковому періоді- 30; сума боргу 3 000,00 грн; реальна річна процентна ставка в межах дії додаткової угоди 29654% та загальна вартість позики в межах дії додаткової угоди 4 791,00 грн, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором z80053 (том 1 а.с.17 зв.ст.- а.с.18).

Відповідно до інформації ТОВ «Маніфою» № 3422 від 18.10.2023 на банківську картку позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 3002594 перераховані кошти за транзакцією № 104172024 ( том 1 а.с.18 зв. ст.- а.с.19).

Згідно з квитанцією за сплату №104172024 від 21.04.2021 сервісу онлайн платежів «iPay.ua» ТОВ «Маніфою» перерахувало суму 3 973,70 грн, з яких 23,70 грн комісії та 3 950,00 грн, для зарахування на картку платника № НОМЕР_1 ( том 1 а.с. 20).

Як вбачається з інформації АТ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240313/24458 від 20.03.2024, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду від 11 березня 2024 року, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , на яку 21.08.2021 було здійснено переказ коштів на суму 3 950,00 грн ( том 1 а.с.180,182).

Згідно з випискою по рахунку за договором б/н за період з 21.08.2021-21.08.2021 на картку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 21 серпня 2021 року зараховано переказ на суму 3 950,00 грн ( том 1 а.с. 181, 182 зв.ст.).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики станом на 09.02.2022, складеного ТОВ «Маніфою», заборгованість ОСОБА_1 становить 10 716,48 грн, з яких: заборгованість за сумою позики - 3 000,00 грн; заборгованість за процентами 7 716,48 грн ( том 1 а.с. 20 зв.ст. а.с. 21).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 09-02/22, копію якого долучено до справи (том 1 а. с. 24-26).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 за цим договором клієнт первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 21 696842,26 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками.

Як вбачається з п. 2.3. договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022, за даним договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договором про надання фінансових послуг, право вимоги за яким передається.

Пунктом 2.5 договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 передбачено, що фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.

Згідно з п.п. 6.1.4. п.6.1. договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

В п. 7.1.договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 794 393,01 грн.

Відповідно до п. 14.1. договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань.

Як вбачається із платіжного доручення № від 09.02.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Маніфою» 794 393,01 грн згідно з договором факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022 (том 1 а. с 26 зв.ст.).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 09-02/22 від 09.02.2022, укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 3002594 від 21.08.2021 на суму заборгованості 10 716,48 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованості по процентами за користування позикою 5 721,50 грн, заборгованості за процентами на прострочену позику - 1 994,98 грн (том 1 а.с. 27-29).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість складає 40 866,48 грн, з яких 3 000,00 грн- заборгованість по основній сумі кредиту; 7 716,48 грн- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 30 150,00 грн - нараховані відсотки за кредитним договором: зокрема за період з 09.02.2022 по 09.01.2023, відсоткова ставка 1,99%, денних за 335 днів 19999,50 грн; за період з 09.02.2022 по 09.01.2023 відсоткова ставка 1,01 % денних за 335 днів 10 150,50 грн (том 1 а.с. 22).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, копію якого долучено до справи (том 1 а. с. 30-32).

Згідно з п. 2.1. договору №10-01/2023 від 10.01.2023 первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Як зазначено у п. 5.2. договору №10-01/2023 від 10.01.2023, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).

За змістом п. 7.1. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491,59 грн.

Згідно з п. 7.2. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 ціна договору сплачується новим кредитором кредитору в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в пункті 12 цього договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п. 5.6.2. цього договору, протягом 1 065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Пунктом 11.6. договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки). Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (за наявності).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеного 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» на виконання умов договору № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307. Після цього, з урахуванням умов договору № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (том 1 а. с. 32 зв.ст.).

29 грудня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали додаткову угоду № 1 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, відповідно до п. 1 якої у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) сторони вирішили внести зміни в реєстри боржників, що є додатками до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, а саме: внести зміни до реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №1 до договору), виклавши його в новій редакції (п.1.1.) Внести зміни до реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (додаток №3) та викласти окремі строки (пункти), зокрема і строку (пункт) 30048 в новій редакції ( том 1 а.с. 33-35).

Як вбачається із змін в реєстр боржників в друкованому вигляді до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, підписаного генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» та представником ТОВ «Коллект Центр», зокрема строки (пункт) № 30048, вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 3002594 на суму заборгованості 40 866,48 грн, яка складається: із суми заборгованості за основним зобов`язанням 3000,00 грн, суми заборгованості за нарахованими процентами 37 866,48 грн, перейшли до ТОВ «Коллект Центр» (том 1 а. с. 35 зв.ст. а.с.37).

Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 3002594 від 21.08.2021 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 3002594 від 21.08.2021 станом на 09.01.2024 становить 40 866,48 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту ( на дату відступлення права вимоги 10.01.2023) в розмірі 3 000,00 грн; заборгованості за відсотками ( на дату відступлення права вимоги на 10.01.2023) в розмірі 37 866,48 грн (том 1 а. с. 23).

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( частина перша статті 13 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини перша, друга статті 1056-1 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу ( частина перша сттатті 1050 ЦПК України).

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання

На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного договору позики № 3002594 від 21.08.2021, який містить інформацію про його підписання електронним підписом обома сторонами договору. Зокрема, ОСОБА_1 підписала договір № 3002594 від 21.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором H52758, номер телефону: .

Також для підтвердження укладення договору в електронному вигляді позивач надав суду диск, на якому знаходяться: електронний документ - паспорт позики, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором w74526; електронний договір позики №3002594 від 21.08.2021 з додатком № 1 до нього, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором H52758; електронний документ - додаткову угоду № 1 від 08.09.2021 до договору позики №3002594 від 21.08.2021 з додатком № 1 графіком обовязкових платежів за додатковою угодою № 1 до договору позики №3002594 від 21.08.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором w78772; електронний документ - додаткову угоду № 2 від 22.09.2021 до договору позики №3002594 від 21.08.2021 з додатком № 1 графіком обовязкових платежів за додатковою угодою № 2 до договору позики №3002594 від 21.08.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором z80053 ( том 2 а.с. 26).

На підтвердження перерахування відповідачу коштів на її картковий рахунок позивач надав квитанцію за сплату №104172024 від 21.04.2021 сервісу онлайн платежів «iPay.ua» ТОВ «Маніфою», відповідно до якої первісний кредитор перерахував суму 3 973,70 грн, з яких 23,70 грн комісії та 3 950,00 грн, для зарахування на картку платника № НОМЕР_1 .

За клопотанням позивача судом витребувано в АТ «ПриватБанк» інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 21 серпня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 3 950,00 грн, та виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 21.08.2021-21.08.2021, відповідно до якої на картку № НОМЕР_3 21 серпня 2021 року зараховано переказ на суму 3 950,00 грн.

Суд враховує, що виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є належним доказом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів на картку відповідача у розмірі 3 950,00 грн, передбаченому умовами договору позики №3002594 від 21.08.2021.

Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору позики №3002594 від 21.08.2021 та отримання грошових коштів позичальником, в тому числі погодження позичальника ОСОБА_1 з умовами вказаного договору та додаткових угод до нього шляхом їх підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Виходячи з наведеного, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про те, що позивач не довів належними і допустимими доказами факт укладення договору позики в електронній формі, не надав доказів належності відповідачу електронного підпису, реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту та ознайомлення з усіма істотними умовами договору та не надав виписку по картковому рахунку.

Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання договором позики №3002594 від 21.08.2021 виконав в повному обсязі, а саме перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 3 950,00 грн.

Натомість відповідач, отримавши ці кошти, не у повному обсязі виконала свої зобов`язання за договором позики №3002594 від 21.08.2021, з урахуванням додаткових угод, тому позивач отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 000,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 3000,00 грн; заборгованість за відсотками 27 000,00 грн.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, виходить з такого.

Поняття «користування кредитом» є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Прострочення грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

У розділі 1 договору позики № 3002594 від 21.08.2021 сторони погодили, що проценти за користування позикою це проценти від суми позики, що нараховуються як оплата за користування позикою протягом строку позики, визначеного договором; проценти за прострочену позику це проценти від суми позики, що нараховуються у разі не повернення позичальником позики та несплата процентів за користування позикою в строк позики.

Розмір процентів, які нараховуються як оплата за користування позикою протягом строку позики, визначені у п.п. 2.4.4. п.2.4. договору позики № 3002594 від 21.08.2021 в розмірі 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів, які нараховуються позичальником у разі не повернення позичальником позики та не сплати процентів за користування позикою в строк позики, тобто поза межами строку кредитування, також передбачений у договорі позики № 3002594 від 21.07.2021, зокрема у п. 3.2. та п.2.5., та становить 1,01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати сум позики та процентів за користування позикою.

Пунктом 5.1 договору позики №3002594 від 21.08.2021 передбачено, що за виконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Отже, сторони визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є по суті відповідальністю за порушення зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, та погодили їх розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначено, що «суд установив, що кредитним договором були передбачені проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 2.2 договору строку погашення отриманого кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 36 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з пунктами 3.3, 3.4 цього договору (пункти 42, 43 вказаної вище постанови). Здійснивши тлумачення умов кредитного договору, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України (пункт 50 вказаної вище постанови). Тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Установивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Як видно із розрахунку заборгованості за договором позики станом на 09.02.2022, складеного ТОВ «Маніфою», заборгованість становить 10 716,48 грн, з яких: заборгованість за сумою позики - 3 000,00 грн; заборгованість за процентами 7 716,48 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість складає 40 866,48 грн, з яких 3 000,00 грн- заборгованість по основній сумі кредиту; 7 716,48 грн- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 30 150,00 грн - нараховані відсотки за кредитним договором: зокрема за період з 09.02.2022 по 09.01.2023 відсоткова ставка 1,99% денних за 335 днів 19999,50 грн та за період з 09.02.2022 по 09.01.2023 відсоткова ставка 1,01 % денних за 335 днів 10 150,50 грн.

З розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 3002594 від 21.08.2021 станом на 09.01.2024 становить 40 866,48 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту ( на дату відступлення права вимоги 10.01.2023) в розмірі 3 000,00 грн; заборгованості за відсотками ( на дату відступлення права вимоги на 10.01.2023) в розмірі 37 866,48 грн.

У свою чергу відповідач навела суду два власних розрахунки заборгованості.

Так, у відзиві на позов відповідач, не погодившись з розрахунками заборгованості позивача, зазначила, що розмір відсотків розраховується таким чином: 3 950,00 грн :100 х1,99 % х90 днів = 7074,45 грн, з урахуванням суми кредиту- 3 950,00 грн, відсоткової ставки 1,99%, строку кредиту 90 днів. Загальний розмір заборгованості повинен становити 11 024,45 грн (3 950,00 грн+7074,45 грн). Вказала, що розрахунок заборгованості позивача не містить інформації про внесення відповідачем коштів, не зазначено суму та дату внесення, які необхідно врахувати при визначенні загальної суми боргу ( том 1 а.с.121,122).

В запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях відповідач навела інший розрахунок заборгованості та зазначила, що загальний строк кредитування з моменту укладення договору позики, з урахуванням укладених додаткових угод, становить 60 днів, відповідно розмір заборгованості за відсотками повинен становити 4 716 ,30 грн = ( 3 950,00 грн х 1,99% х 60 днів). Загальний розмір заборгованості за договором позики повинен становити 8 666,30 грн = (3 950,00 грн + 4 716,30 грн).

З аналізу розрахунків заборгованості, наданих позивачем та відповідачем, вбачається, що вони зроблені без дотримання умов договору позики № 3002594 від 21.08.2021 та додаткових угод до нього №1 від 08.09.2021 та №2 від 22.09.2021, виходячи з такого.

Як вбачається з п.п.2.3.3. п.2.3. договору позики №3002594 від 21.08.2021, сума позики становить 3 950,00 грн.

Підпунктом 2.3.4. п.2.3. договору позики № 3002594 від 21.08.2021 передбачено, що строк позики до 29 вересня 2021 року (29 днів). Зазначений строк додатковою угодою № 1 до договору позики продовжено до 08 жовтня 2021 року, а додатковою угодою № 2 строк позики продовжено до 22 жовтня 2021 року. Отже, строк позики за умовами договору позики, з урахуванням додаткових угод до нього, становить з 21 серпня 2021 року по 22 жовтня 2021 року, що складає 62 дні.

Розмір процентів, які нараховуються як оплата за користування позикою протягом строку позики, визначений та погоджений сторонами у п.п. 2.4.4. п.2.4. договору позики №3002594 від 21.08.2021, становить 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Із розрахунку заборгованості за договором позики станом на 09.02.2022 ТОВ «Маніфою» вбачається, що 21 серпня 2021 року надано позику в розмірі 3 950,00 грн. В рахунок погашення заборгованості 08 вересня 2021 року внесені 957,20 грн, з яких 950,00 грн віднесено на погашення основної суми боргу та 7,20 грн віднесено на погашення відсотків. Тому заборгованість за основною сумою кредиту станом на 09.09.2021 становитиме 3 000,00 грн ( том 1 а.с. 20 зв.ст.).

Враховуючи визначений у п.п. 2.4.4. п.2.4. договору позики № 3002594 від 21.08.2021 розмір відсотків 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою та розмір заборгованості за основною сумою кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом протягом строку позики за період 21.08.2021 по 22.10.2021 становитиме 2 350,84 грн, виходячи з такого розрахунку. За період з 21.08.2021 по 08.09.2021- 3 950,00 грн (заборгованість за основною сумою кредиту) х 1,99000 % х 18 (днів )= 1 414,98 грн. За період з 09.09.2021 по 22.10.2021- 3 000,00 грн (заборгованість за основною сумою кредиту) х 1,99000 % х 44 (дні )= 2 626,80 грн. З урахуванням часткової сплати відповідачем суми 1690,94 грн, яка віднесена на погашення процентів ( 08.09.2021 7,20 грн +22.09.2021 1 683,74 грн), заборгованість за процентами за користування позикою за період 21.08.2021 по 22.10.2021 становитиме: 2 350,84 грн= (1 414,98 грн за період з 21.08.2021 по 08.09.2021+ + 2 626,80 грн за період з 09.09.2021 по 22.10.2021 - 1 690,94 грн ( часткова оплата).

З урахуванням погодженого сторонами та визначеного п. 3.2 та п.2.5 договору позики №3002594 від 21.08.2021 розміру процентів, які нараховуються позичальником у разі не повернення позичальником позики та не сплати процентів за користування позикою в строк позики ( проценти на прострочену позику), тобто поза межами строку кредитування, що становить 1,01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати сум позики та процентів за користування позикою, заборгованість за процентами, нарахованими поза межами строку кредитування, тобто на прострочену позику, за період з 23.10.2021 по 09.01.2023 становить 13 453,20 грн, виходячи з такого розрахунку: за період з 23.10.2021 по 09.02.2022 ( 110 днів) - 3 333,00 грн (3000,00 грн (заборгованість за тілом кредиту) х 1,01 % ( п. 2.5 та п.3.2 договору позики) х 110 днів) + за період з 10.02.2022 по 09.01.2023 (334 дні) 10 120,00 грн (3 000,00 грн (заборгованість за тілом кредиту) х 1,01 % ( п. 2.5 та п.3.2 договору позики) х 334 дні).

Всього заборгованість за процентами за період з 21 серпня 2021 року по 09 січня 2023 року становить 15 804,04 грн (2 350,84 грн (проценти за період протягом строку позики) +13 453,20 грн ( проценти за період поза межами строку кредитування, тобто на прострочену позику).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та наведених вище доводів сторін, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №3002594 від 21.08.2021 у розмірі 18 804,04 грн (3 000,00 грн -заборгованість за основною сумою кредиту+ 15 804,04 грн- заборгованість за процентами (2 350,84 грн проценти, нараховані за період з 21.08.2021 по 22.10.2021 протягом строку позики + 13 453,20 грн проценти, нараховані за період з 23.10.2021 по 09.01.2023 на прострочену позику), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині слід визнати обґрунтованими та задовольнити.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №3002594 від 21.08.2021 в іншому розмірі задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд частково погоджується з доводами відповідача про те, що нарахування процентів здійснено поза межами строку кредитування, а саме в частині нарахування процентів за користування позикою відповідно до п.2.4. договору позики №3002594 від 21.08.2021 за період з 23 жовтня 2021 року по 09 січня 2023 року.

Натомість суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що нарахування відсотків відповідає умовам п.3.2.1., п.2.4.4. договору, згідно з якими у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань, на прострочену позику нараховуються проценти у розмірі 1,99 % та 1,01 % за кожен день прострочки, виходячи з такого.

Як видно з п.п.2.4.4. п.2.4. «Розмір процентів за користування позикою» договору позики №3002594 від 21.08.2021, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Відповідно до п.п.3.2.1. п.3.2. «Проценти на прострочену позику» договору позики №3002594 від 21.08.2021 проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п.2.5. договору, за кожен день прострочення.

Згідно з п.2.5. договору позики №3002594 від 21.08.2021 розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Отже, підстави нарахування відсотків відповідно до п.п. 2.4.4. п.2.4. та п.п. 3.2.1. п.3.2. договору позики №3002594 від 21.08.2021 є різними, що впливає на можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не врахував суми коштів, які вона внесла на погашення заборгованості, оскільки вказані доводи спростовуються розрахунком забогованості первісного кредитора, з якого вбачається, що сплачена відповідачем за договором позики №3002594 від 21.08.2021 сума коштів в розмірі 1 690,94 грн віднесена на погашення процентів ( 08.09.2021 7,20 грн + 22.09.2021 1683,74 грн), а сума 950,00 грн віднесена на погашення основної суми боргу 08.09.2021, отже враховані під час здійснення розрахунку заборгованості. Доказів погашення заборгованості за договором позики №3002594 від 21.08.2021 в іншому розмірі відповідач не надала.

Крім того, суд не бере до уваги копії рішень місцевих загальних судів, які відповідач надала разом із запереченнями на відповідь на відзив, оскільки відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат позивач навів у позовній заяві, відповідно до якого вказав, що судові витрати складаються із судового збору в розмірі 3 028,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не погодилась із заявленим позивачем розміром витрат на правову допомогу, оскільки не надано доказів сплати коштів саме за правову допомогу щодо справи ОСОБА_1 , розмір витрат на правову допомогу зазначено без врахування принципу розумності, доцільності та співмірності.

Суд відхиляє такі доводи відповідача, виходячи з такого.

Судом встановлено, що Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надавало позивачу ТОВ «Коллект Центр» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 ( далі-договір), укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» (том 1 а.с. 48 зв.ст.- а.с.49).

Як вбачається з п. 1.1. договору, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. договору визначено, що адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

В п.п.3.1.4. п. 3.1.договору визначено, що клієнт приймає на себе зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу відповідно до умов розділу 4 договору.

Згідно з п. 4.1., п.4.2., п. 4.5. договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання Адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку на оплату. Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 758 від 02.01.2024, узгодженою і підписаною АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», сторони за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 2 год ( вартість однієї години 1500,00 грн, ціна 3 000,00 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 год ( вартість однієї години 2 000,00 грн), всього ціна 6 000,00 грн. Загалом вартість правових (юридичних) послуг складає 9 000,00 грн (том 1 а. с. 52).

Відповідно до витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, підписаного АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», сторони за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству відповідно до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год ( вартість однієї години 1500,00 грн), ціна 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 год (вартість однієї години -2 000,00 грн), всього ціна 6 000,00 грн (том 1 а. с. 53).

Згідно з платіжною інструкцією № від 10.01.2024 ТОВ «Коллект Центр» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 45 000,00 грн за надання правової допомоги згідно з договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 (том 1 а.с. 51).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідач, вказав, що розмір витрат на правову допомогу зазначений позивачем у розмірі 9 000,00 грн без врахування принципу розумності, доцільності та співмірності, не навела обґрунтованих заперечень та не вказала, який саме розмір витрат на правову допомогу вважає співмірним з розглядом справи.

Тому, враховуючи час, затрачений АО «Лігал Ассістанс» на надання консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 9 000,00 грн, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі.

З огляду на висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 15 червня 2021 року в справі №159/5837/19, про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів сплати коштів саме за правову допомогу відносно справи ОСОБА_1 .

Крім того, вказані доводи відповідача спростовуються матеріалами справи, оскільки позивач надав платіжну інструкцією № від 10.01.2024, відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 45 000,00 грн за надання правової допомоги згідно з договором № 02-01/2023 від 02.01.2023, в рамках якого позивачу надавалась правова допомога щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в обсязі відповідно до узгодженої між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» заявки на надання юридичної допомоги №758 від 02.01.2024.

Як зазначено у пункті 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та наявність підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становитиме 5 641,20 грн, виходячи з такого розрахунку.

18 804,04 грн ( розмір задоволених позовних вимог) х 100 % : 30 000,00 грн ( сума позовних вимог) = 62,68 % ( відсоток розміру задоволених позовних вимог). 9 000,00 грн: 100 х 62,68 = 5 641,20 грн (сума витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 897,95 грн, виходячи з такого розрахунку : 3 028,00 грн :100 х 62,68 = 1 897,95 грн ( сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 3002594 від 21.08.2021 у розмірі 18 804 гривень 04 копійки, яка складається із: 3 000,00 гривень заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 15 804 гривень 04 копійки заборгованості за відсотками.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 897 гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 641 гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 03 липня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич