Єдиний унікальний номер справи 235/646/23
Номер провадження 2/235/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину майна, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, 20.02.2024 року позивачем подано заяв про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог та просить:

1. Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 наступне майно:

- квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;

- гараж, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

2. Визнати за позивачем право власності на:

- 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 ;

- 1/2 гаражу, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19.05.2023 року, в результаті ДТП, загинула ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкова справа ще не відкривалась. Донька померлої є громадянкою РФ, проживає в м. Белгород Бєлгородської області. Позивачу відомо, що ОСОБА_3 залишила заповіт на користь своєї доньки -відповідачки у справі. ОСОБА_2 склала заяву, яка нотаріально посвідчена про намір прийняти спадщину після смерті її матері. Копію такої заяви відповідачка ОСОБА_2 надіслала позивачу засобами електронного зв`язку. Позивач вважає, що повинна бути визначена його частка у майні, яке набуто разом з ОСОБА_3 під час спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу. На час початку спільного проживання з ОСОБА_3 на позивач ні ОСОБА_3 в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували. Попередній шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_5 розірвано. Позивач у юридичному шлюбі не перебував. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка та після розірвання шлюбу, вона повернула своє дівоче прізвище - ОСОБА_2 , тому 18.04.2000 року вона змінила прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, виданим 18.04.2000 року Красноармійським міським відділом РАГС. Проживати разом з ОСОБА_3 вони почали в 1989 році. Спочатку мешкали за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом № 01-09/3642 від 18.07.2023 року, складеним старшим будинку ОСОБА_9 та затвердженим інспектором Покровського координаційного комітету самоорганізації населення В.І. Іваницькою. Кожен з них працював, в наступному - отримували пенсію, мали спільний бюджет та під час спільного проживання набували майно: меблі, побутову техніку, предмети інтер`єру, посуд та таке інше. Крім того, було набуто нерухоме майно та транспортний засіб, а саме - квартира за адресою АДРЕСА_1 . Покупцем в договорі купівлі - продажу зазначена ОСОБА_3 . Договір від 14.07.1997 року посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського, нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. та зареєстровано в реєстрі на № 6062. - 06.01.1999 року автомобіль ИЖ 21251 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Автомобіль був придбаний на ім`я позивача. - гараж, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Покупцем за договором купівлі-продажу була ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу від 23.08.2002 року посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. та зареєстровано в реєстрі на № 4754. Крім зазначено майна, за договором купівлі-продажу від 12.07.2007 року був придбаний будинок за адресою АДРЕСА_4 . Договір купівлі-продажу оформлений на ім`я. Після покупки у липні 1997 року квартири АДРЕСА_5 ) вони переїхали жити в цю квартиру. 18.03.1999 року ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання за даною адресою, що підтверджується штампом в паспорті. В наступному змінював місце реєстрації, з 06.06.2008 року до 29.05.2009 року був зареєстрований в буд. АДРЕСА_4 , але проживав разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_6 був проданий за договором купівлі-продажу від 02.07.2008 року, гроші витрачались на потреби родини. З 29.05.2009 року і до теперішнього часу позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 досить тривалий час проживав разом з ОСОБА_3 . Під час проживання у фактичних шлюбних відносинах вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, набували майно для спільного користування, тобто підтримували відносини, що притаманні подружжю. Оточення також сприймало їх як родину. Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 12.08.2023 року складає 235 565,32 грн. Ринкова вартість гаражу складає 129 134,66 грн. ОСОБА_1 вказує, що відповідач визнає позовні вимоги, тому вважає, що не підлягає доказуванню здійснення спільних зусиль та особисті доходи, що він разом з ОСОБА_3 об`єднали для придбання нерухомого майна. Позивач у 1986 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, суттєво ускладняється отримання інформації (відомостей, довідок) щодо його заробітної плати за час служби в органах внутрішніх справ. Більшість архівів з особистими справами співробітників залишилася на окупованій території (а.с. 110-114).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 93).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участі представника - адвоката Конюшенко І.Д. (а.с. 81-82, 103-105).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є пенсіонером за вислугу років (а.с. 7-9, 26).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с. 10).

Відповідно до довідки про причину смерті № 241, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина - множинні переломи кісток скелету, які охоплюють декілька ділянок тіла (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.05.2023 року, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 18.04.2000 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 1985 року квітня місяця 12 числа зроблено запис № 218 (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_6 виданого Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 18.04.2000 року, ОСОБА_3 перемінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно копії акту № 01-09/3643 від 18.07.2023 року, виданого КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 1997 року по теперішній час, та ОСОБА_3 до часу смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкали єдиною родиною, у громадському шлюбі (а.с. 15).

Відповідно до довідки № 9592 від 18.07.2023 року відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.05.2009 року, знято з реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації - 16.10.2004 року, померла - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

Згідно копії акту № 01-09/3642 від 18.07.2023 року, виданого КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», ОСОБА_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_3 з 1989 року по 1997 рік єдиною родиною та вели спільне господарство разом з ОСОБА_3 (а.с. 17).

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу квартири від 14.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 6062, ОСОБА_3 є власницею квартири 66,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Технічний паспорт від 01.12.2016 року, на квартиру АДРЕСА_5 , складено на ім`я ОСОБА_3 , загальна площа 65,8 кв.м (а.с. 19-20).

Згідно копії реєстраційного посвідчення БТІ, квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстровано в реєстровій книзі № 27 за реєстровим № 118 15.07.1997 року (а.с. 21).

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу гаража від 23.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 4754, ОСОБА_3 є власницею гаража, загальною площею 35,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22).

Згідно копії реєстраційного посвідчення БТІ, гараж б/н розташований за адресою: . Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, провулок Красноармійський (нині Князів Островських (Нижній) зареєстрований на ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу гаража, записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 103 (а.с. 23).

Відповідно до копії технічного паспорту від 19.08.2002 року, на гараж по провулку Красноармійський (нині Князів Островських (Нижній), загальною площею 35,1 кв.м. власницею є ОСОБА_3 (а.с. 24-25).

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 від 04.04.2009 року, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу 1991 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_8 , тип легковий комбі (а.с. 26).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 4275084 від 12.07.2007 року Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.10.2007 року, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О. (а.с. 27, 28).

Згідно копії Договору купівлі-продажу від 02.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 6477, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_4 (а.с. 29).

Відповідно до звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 12.08.2023 року на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість житлової двокімнатної квартири складає 235565,32 грн (а.с. 30-39).

Згідно звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості нежитлової будівлі гаражу, без врахування земельної ділянки, складеного 14.08.2023 року на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість складає 129134,66 грн (а.с. 40-52).

Позивач у позові зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ - підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_9 ОСОБА_12 , та не має змоги отримати довідки про заробітну плату (а.с. 53).

Відповідно до копії заяви від 28.07.2023 року, посвідченою нотаріусом Бєлгородського нотаріального округу Бєлгородской області Курчиною А.С., відповідач ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-34, приймає спадщину за заповітом, с чого б вона не складалась, та де б не знаходилась (а.с. 54).

До матеріалів справи також долучені фото, на яких зображені ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 за 1996, 2004, 2007, 2011 роки (а.с. 56-58).

Відповідач ОСОБА_2 надано заяву на електрону адресу суду, в якій зазначила, що отримала копію позовної заяви засобами електронного зв`язку. Суть позовних вимог зрозуміла. Позовні вимоги визнає повністю, оскільки ОСОБА_1 дійсно проживав разом з її матір`ю в період з 1989 року і до її смерті, та за час їх спільного проживання ними набувалось майно (а.с. 82).

Згідно копії паспорта № НОМЕР_10 , виданого ТП № 2 ОУФМС Росії по Московській області по Єгор`ївському муніципальному району 01.03.2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 83).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 скористалась, наданим статтею 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту. Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, за реєстровим № 2-34.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Згідно листа державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. № 308/01-16 від 22.09.2023 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (наданих на запит суду), на майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Шиверою О.С. Покровського районного нотаріального округу за № 154/2023 від 13.09.2023 року. Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, за реєстровим № 2-34 (а.с. 76-80).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 входить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та гараж за адресою: АДРЕСА_8 на земельній ділянці Красноармійської (Покровської) міської ради.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Згідно ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що квартира, власницею якої є ОСОБА_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж, власницею якого є ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортний засіб 1991 року випуску реєстраційний № НОМЕР_2 марка ИЖ 21251, тип легковий комбі, власником якого є ОСОБА_1 ; будинок, власником якого є ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 - придбані за час перебування сторін у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Такі обставини учасниками справи не оспорено.

З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України).

Визначаючи розмір часток сторін на спірну квартиру суд виходить з наступного.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, визначаючи частку у спірному сумісному майні подружжя в порядку його поділу, суд виходить з рівності їх часток, та дорівнюють по половині кожному.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено.

На підставі ст. ст. 16, 328, 379, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину майна - задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1

(іпн НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 :

- квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;

- гараж, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 ;

- 1/2 гаражу, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 13.05.2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ;

- представник відповідача - адвокат Конюшенко Ірина Данилівна, адреса: Донецька область, м. Родинське, вул. Шахтарська, 27.

Суддя А.С. Кузнєцова