07.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/5356/19
Номер провадження: 4с/205/26/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку на подання скарги, визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кулініч Я.В.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що заочнім рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019 року вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення виконавчий лист 04.12.2019 року був пред`явлений до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 20.12.2019 року державним виконавцем вищевказаного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60920354.

02.04.2024 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кулініч Я.В. винесено постанову про накладення штрафу. Підставою для накладення штрафу слугувало те, що у боржникаОСОБА_1 з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 92 330 грн. 04 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, при цьому дата, на яку утворилась така заборгованість, державним виконавцем не зазначена, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника накладений штраф у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 46 165 грн. 02 коп.

Скаржник вважає таку постанову про накладення штрафу неправомірною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови скаржником було погашено частково заборгованість, а також, заборгованість боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 205/5456/19, нарахована не за три роки з дня пред`явлення виконавчого листа до виконання (04.12.2019 року), а з 04.06.2019 року, а тому були відсутні підстави для накладення штрафу.

У зв`язку з вищевикладеним, скаржник звертається до суду та просить суд поновити строк на подання скарги, визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), подала до суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій письмовій заяві просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги скарги не визнала та просить у її задоволені відмовити.

ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги скарги не визнала та просить у її задоволені відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочнім рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019 року вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Судовим розглядом також встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 03.12.2019 року було видано виконавчий лист № 205/5356/19, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а 04.12.2019 року стягувачем пред`явлено до виконання.

Також, судом встановлено, що 20.12.2019 року державним виконавцем вищевказаного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60920354.

Докази отримання вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження № 60920354 від 20.12.2019 року заявником в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 60920354 ОСОБА_1 за виконавчим листом № 205/5356/19 від 03.12.2019 року має заборгованість у розмірі 92 330 грн. 04 коп. станом на 01.04.2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.04.2024 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кулініч Я.В. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 46 165 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 Закону).

14 грудня 2021 року Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) зробила правовий висновок про те, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Згідно з п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч.4 ст.11 Закону «Про виконавче провадження» cтрок обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В даному випадку судом встановлено, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання 04.12.2019 року, при цьому згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 60920354 ОСОБА_1 за виконавчим листом № 205/5356/19 від 03.12.2019 року має заборгованість у розмірі 92 330 грн. 04 коп. станом на 01.04.2024 року, період обрахування такої заборгованості становить з червня 2019 року по грудень 2024 року.

Таким чином, він обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (04.12.2019 року) до моменту винесення спірної постанови (02.04.2024 року) сукупний розмір заборгованості по аліментах перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Разом із цим суд, враховуючи правову позицію висловлену Верховним Судом в Постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 за змістом якої якщо заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини боржника, а з вини державного виконавця, який неправильно визначив розмір аліментів та базу їх стягнення, то постанова державного виконавця про накладення штрафу не може вважатися справедливою, вказує, що застосування штрафів до боржника має бути наслідком саме винної поведінки такої сторони виконавчого провадження.

Така поведінка з об`єктивної сторони має полягати у вчиненні боржником будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В даному випадку, надані суду матеріали виконавчого провадження дозволяють констатувати, що протягом 2019-2023 р.р. боржник жодного разу не отримував відомості ані про відкриття виконавчого провадження, а ні про розмір нарахованої заборгованості по аліментах.

Судовим розглядом встановлено, що про розмір заборгованості боржник фактично дізнався 15.02.2024 року, тобто у день ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем накладено штраф за вказаний період фактично без наявної вини боржника щодо несплати аліментів протягом 2019-2023 р.р., оскільки останній об`єктивно не був обізнаний про наявність вказаного виконавчого провадження та розмір нараховані заборгованості.

За таких обставин, суд доходить висновку, що дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо винесення постанови від 02.04.2024 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 50% від суми заборгованості є неправомірними. У зв`язку з чим, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення скарги, в частині визнання дій державного виконавця неправомірними та скасуванню спірної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,76,80,81,258-260,263,447,450,451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку на подання скарги, визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови,- задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кулініч Я.В. щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу постановою від 02.04.2024 року у розмірі 46 165 грн. 02 коп. в межах виконавчого провадження № 60920354.

3. Скасувати постанову Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кулініч Я.В. від 02.04.2024 року, щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 46 165 грн. 02 коп. в межах виконавчого провадження № 60920354.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.