Справа №534/1460/23
Провадження №2-др/534/17/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2024 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Дегтяр Є.І., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача адвоката Мілінського І.М. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення орган приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання членами сім`ї наймача квартири,
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.05.2024 в задоволенні вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення орган приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання членами сім`ї наймача квартири відмовлено.

ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення з позивачів на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник адвокат Мілінський І.М. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали. Адвокат Мілінський І.М. посилався також на непереконливість аргументів позивачів, зазначених в клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, які на його обґрунтування додали лише інформацію про доходи позивача ОСОБА_5 ,, щодо відсутності у них нерухомості.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чиномвід них до суду надійшло клопотання в якому вони просили зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки заявлений відповідачем розмір 20 000 грн вважають неспівмірним із наданими адвокатом Мілінським І.М. послугами, з часом витраченим на надання відповідних послуг, а також обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того просили врахувати майновий стан позивачів, оскільки позивач ОСОБА_5 має лише єдине джерело доходу це аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання останньої, оскільки сама ОСОБА_5 враховуючи стан здоров`я дитини, перебування якої у ДНЗ за рекомендаціями лікарів не можуть перевищувати ранішні часи доби та за якою з урахуванням її стану здоров`я потрібен постійний догляд, не має можливості працювати. Отже фактично ОСОБА_5 та її малолітня дитина перебувають на утриманні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просили не стягувати відшкодування витрат з позивача ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , заперечуючи проти вимог ОСОБА_6 щодо стягнення з позивачів витрат на правову допомогу в розмірі 20000 грн., підтримала клопотання позивачів, посилаючись на те, що вони знаходяться в скрутному матеріальному стані, не мають нерухомості, а ОСОБА_5 не має доходу, отримує лише аліменти і фактично знаходиться на утриманні батьків.

Представник Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_7 підтримала заяву ОСОБА_9 , посилаючись на обґрунтованість її вимог про ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.05.2024 в задоволенні вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення орган приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання членами сім`ї наймача квартири відмовлено.

Так, при ухваленні судом вказаного рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розподіл судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

Так, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ОСОБА_6 суду надано договір про надання правової допомоги від 24.08.2023 року, квитанцію № б/н від 24.08.2023 року про сплату 20000,00 грн. за надання правової допомоги та акт про надані послуги професійної правничої допомоги від 05.02.2024.

При розгляді вказаного клопотання позивачами було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничної допомоги, посилаючись на те, що вказані витрати є неспівмірним із наданими адвокатом Мілінським І.М. послугами та з часом витраченим на надання відповідних послуг, просили зменшити розмір витрат на правничу допомогу до загальної суми 7000 грн і позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили не стягувати відшкодування витрат з позивача ОСОБА_5 .

При цьому суд зазначає, що сторона яка звільняється законом від сплати судового збору не звільняється від відшкодування витрат на правничу допомогу (№6-1544 цс 17 від 18.01.2017).

Згідно частини першої ст. 84 ЦПК України, витрати пов`язані з оплатою правої допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно матеріалів справи адвокат Кириченко Г.В. надавала правничу правову допомогу ОСОБА_5 на підставі договору б/н від 04.07.2023. Будь-яких документів від ОСОБА_5 про те, що їй надавалась безоплатна правова допомога до суду не надходило.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником відповідача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з позивачів у дольовому порядку на користь відповідача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 18 000 грн. 00 коп., такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності витрат, розумності їхнього розміру.

Таким чином, оскільки при ухваленні судом рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст.270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення орган приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання членами сім`ї наймача квартири.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18000 грн. в дольовому порядку по 6 000 грн з кожного.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О.Куц