Справа № 646/3072/23
№ провадження 2/646/263/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

за участю секретаря Григоренко І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/3072/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О., про визнання права спільної сумісної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання нежитлових приміщень першого поверху №18-:-26, загальною площею 136,2 кв. м у житловому будинку літ. «А-5» за адресою АДРЕСА_1 і нежитлових приміщень першого поверху №1,1-11а, 1-116, 1-ІЗа, 1-146, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. м. у житловому будинку літ. «А-4» за адресою АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договір купівлі-продажу № 1653 від 22.06.2022 р. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 в період з 10.08.2013 р. по 24.05.2019 р. В період шлюбу на підставі договорів дарування нерухомого майна відповідачка ОСОБА_3 набула право власності на спірну нерухомість за вищезазначеною адресою. Відповідно до звітів про оцінку нерухомого майна від 08.10.2013 р. та від 30.10.2013 р., виконаних суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , ринкова вартість нежитлових приміщень на час набуття відповідачкою ОСОБА_3 права власності на вказане нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 складала 206843 гривні та за адресою АДРЕСА_2 - 119 455 гривень. На момент укладення у 2013 році договорів дарування вказані нежитлові приміщення перебували в аварійному стані і були непридатні для їх експлуатації і використання за цільовим призначенням. Позивач в період з 2014 по 2016 роки виключно за рахунок своїх особистих трудових та грошових затрат здійснив у вказаних нежитлових приміщеннях капітальні ремонти. 05.02.2014 р. з ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» позивач уклав договір підряду на загальну суму 529 128 гривень для проведення ремонту за адресою АДРЕСА_1 та на суму 660 430,80 гривень для ремонту за адресою АДРЕСА_2 . В період з 2013 по 2016 р.р. щомісячний особистий дохід позивача завжди перевищував еквівалент однієї тисячі доларів США, який складався із заробітної плати у Харківській міській раді, де він займав посаду з 2006 по 2018 роки директора юридичного департаменту, а також зі спеціальної пенсії за вислугу років в органах прокуратури України. Особисті доходи відповідачки ОСОБА_3 за вказаний період складали лише 36 660 гривень, вона протягом 2013 - 2018 р.р. ніде не працювала і особистого доходу не мала, її дохід складався лише з соціальних виплат на утримання дитини. При укладенні договору купівлі-продажу № 1653 від 22.06.2022 р. відповідачка ОСОБА_3 навмисно упевнила другого відповідача ОСОБА_4 , що вона є одноосібним власником нежитлових приміщень, а також всього майна і обладнання, яке у приміщеннях знаходиться.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги, викладені в позові, підтримав у повному обсязі і просив задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що належне на праві особистої власності відповідачу майно істотно збільшилося у своїй вартості, спірні об`єкти нерухомості після проведення ремонту не змінилися а ні за площею, а ні за функціональним призначенням. Крім того, дійсно ремонти спірних приміщень були проведені, але за спільні кошти подружжя. Враховуючи, що на момент відчуження ОСОБА_3 спірних нежитлових приміщень, вони належали їй на праві особистої приватної власності, перепон для укладення з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу від 22.06.2022 р. не суперечило чинному законодавству.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки, у відповідності до ст. ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. в судове зсідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, у відповідності до ст. 181 ЦПК України своїм правом подання пояснення щодо позову не скористався.

Ухвалою суду від 03.07.2023 р. провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2023 р. залучено приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. до участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою суду від 29.01.2024 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 10.08.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 10.08.2013 р. зроблено відповідний актовий запис № 1153.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2019 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.06.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 17.08.2017 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

З договору дарування від 10.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим А.М., зареєстровано в реєстрі за № 1263, убачається, що ОСОБА_9 передала безоплатно у власність відповідачці ОСОБА_3 нежитлові приміщення 1-го поверху № 18-:-26 загальною площею 136,3 кв.м., які розташовані у житловому будинку літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 . Дар сторони оцінюють у суму 206843 гривні, житлові приміщення не мають недоліків, що перешкоджають використанню їх за призначенням.

З договору дарування від 29.11.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Звєрєвим А.М., зареєстровано в реєстрі за № 1527, убачається, що ОСОБА_9 передала безоплатно у власність відповідачці ОСОБА_3 нежитлові приміщення першого поверху № І, 1-11а, 1-11б, 1-13а, 1-14б, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, які розташовані у житловому будинку літ. «А-4» загальною площею 122,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Дар сторони оцінюють у суму 119455 гривень, житлові приміщення не мають недоліків, що перешкоджають використанню їх за призначенням.

01.02.2017 р. між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Ексіст Автомотів» укладено договір №01/02/Харків оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з орендною платою за один місяць користування об`єктом 21050,00 гривень.

01.12.2017 р. між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_10 укладено договір №03/17 оренди нежитлового приміщення першого поверху №№І, 1-11а, 1-11б, 1-13а, 1-14б, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж загальною площею 122,5 кв.м., розташоване у житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_2 з орендною платою за один місяць користування об`єктом 30000,00 гривень.

Згідно наданих довідок про заробітну плату суми доходів ОСОБА_1 на посаді директора департаменту ХМР склала за 2013 р. у розмірі 81262,07 гривень, за 2014 р. 81925,84 гривень, за 2015 р. 86000,76 гривень, за 2016 р. 172549,96 гривень, розмір призначеної та виплаченої пенсії ОСОБА_1 склав за 2013 р. у розмірі 65776,56 гривень, за 2014 р. 65776,56 гривень, за 2015 р. 15841,10 гривень, за 2016 р. 129507,34 гривень.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.05.2023 р. право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху № НОМЕР_4 -:-26, загальною площею 136,2 кв. м у житловому будинку літ. «А-5» за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 22.06.2022 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.05.2023 р. право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху №1,1-11а, 1-116, 1-ІЗа, 1-146, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. м. у житловому будинку літ. «А-4» за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 22.06.2022 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області.

За договором підряду № 05/14/2р від 05.02.2014 р. ОСОБА_1 доручив ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» виконати роботи з капітального ремонту нежитлових приміщень першого поверху №18-:-26, загальною площею 136,2 кв. м у житловому будинку літ. «А-5» за адресою АДРЕСА_1 .

За договором підряду № 05/14/1р від 15.02.2014 р. ОСОБА_1 доручив ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» виконати роботи з капітального ремонту нежитлових приміщень першого поверху №1,1-11а, 1-116, 1-ІЗа, 1-146, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. м. у житловому будинку літ. «А-4» за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно прибуткових касових ордерів № № 127, 210 від 04.04.2014 р. та 30.09.2016 р. позивачем ОСОБА_1 сплачено на користь ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» за виконання будівельних робіт по договору № 05/14/2р від 05.02.2014 р. 260000 гривень та 269128 гривень.

Згідно прибуткових касових ордерів № № 174, 119 від 07.10.2014 р. та 31.05.2016 р. позивачем ОСОБА_1 сплачено на користь ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» за виконання будівельних робіт по договору № 05/14/1р від 05.02.2014 р. 330000 гривень та 330430,80 гривень.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.06.2022 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О., зареєстрованого в реєстрі № 1653, ОСОБА_3 передала у власність, а ОСОБА_4 прийняла у власність нежитлові приміщення першого поверху №18-:-26, загальною площею 136,2 кв. м у житловому будинку літ. «А-5» за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлові приміщення першого поверху №1,1-11а, 1-116, 1-ІЗа, 1-146, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. м. у житловому будинку літ. «А-4» за адресою АДРЕСА_2 . Продаж здійснено за 853077 гривень.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/1 5-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Разом з тим, відповідно до частин першої, сьомої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Частиною 1 статті 62 СК України встановлено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року (справа № 755/16633/15-ц, провадження № 61-43953св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №214/6174/15-ц (провадження №14-114цс20) зробила висновок, що істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Поточний ремонт житла, зміна його призначення без капітального переобладнання не створюватиме підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт у такому разі не зазнає і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість особистого майна однієї зі сторін.

Згідно поданих позивачем та досліджених матеріалів встановлено, що за договорами дарування від 10.10.2013 р. 29.11.2013 р., що укладені між ОСОБА_9 ОСОБА_3 , вартість нежитлових приміщень за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 складає 206843 гривні та 119455 гривень відповідно. Разом з тим, як зазначено у договорах, ці приміщення не мають недоліків, що перешкоджають використанню їх за призначенням. Таким чином, посилання позивача ОСОБА_1 в позовній заяві на те, що на момент укладення договорів дарування спірні нежитлові приміщення перебували в аварійному стані і були непридатні для їх експлуатації і використання за цільовим призначенням, є необґрунтованими.

Надані позивачем ОСОБА_1 прибуткові касові ордери № № 127, 210, 174, 119 від 04.04.2014 р. та 30.09.2016 р., 07.10.2014 р. та 31.05.2016 р. щодо сплати ним на користь ТОВ «Будівельний Альянс «Моноліт» за виконання будівельних робіт за договорами № № 05/14/2р, 05/14/1р від 05.02.2014 р. 260000 гривень та 269128 гривень, 330000 гривень та 330430,80 гривень, а також довідки про доходи позивача ОСОБА_1 не підтверджують збільшення вартості спірного майна за період перебування подружжя у шлюбі, а також те, що саме особисті видатки позивача та його трудова участь мали вирішальне значення у збільшенні такої вартості.

За наведених обставин, позивач ОСОБА_1 не довів збільшення вартості первинних об`єктів нерухомості, які належали відповідачці ОСОБА_3 як одному з подружжя на праві приватної вартості, за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а тому суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення його позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для віднесення спірного майна, а саме нежитлових приміщень за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання права спільної сумісної власності з метою визнання договору купівлі-продажу майна недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (частина четверта статті 369 ЦК України).

В зв`язку з відсутністю підстав для визначення режиму спільного сумісного майна подружжя на майно за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного майна № 1653 від 22.06.2022 р.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 57, 60, 62 СК України, ст. 369 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 82, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О., про визнання права спільної сумісної власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.09.2024 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

відповідач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ,

відповідач - ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОМЕР_7 ,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд. 15.

Суддя: Т.М. Янцовська