Справа № 368/941/24
Рішення

Іменем України

"03" липня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря судового засідання Варлам Є.Р.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в спрощеному позовному провадженню за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , який було зареєстровано у Кагарлицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 05.10.2002 року складено відповідний актовий запис № 77 та вирішити питання про судові витрати, обґрунтовуючи позов.

05 жовтня 2002 року, вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вони зареєстрували у Кагарлицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 05.10.2002 року складено відповідний актовий запис № 77.

Від шлюбу із відповідачем вони мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, не зважаючи на народження у них доньки, протягом декількох років, стосунки з чоловіком розладились, у відповідача зникло розуміння і повага до неї, стали частими сварки. З 22 вересня 2022 року вона з відповідачем разом не проживає.

Наразі вона з донькою вимушена проживати окремо від відповідача, своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.

Відповідно до ст. 51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Однак, нехтуючи законним вимогам, відповідач, на її думку, не дотримується визначених в ст. 51 СК України положень.

Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, так як їхнє спільне життя не склалося, між ними наразі відсутнє почуття та кохання один до одного.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Однак наразі у них немає жодних ознак, що притаманні сім`ї та подружжю. Наразі їхній шлюб містить лише формальний характер.

Після розірвання шлюбу, донька залишиться проживати з нею.

Шлюб вони розривають вперше.

Після розірванню шлюбу бажає залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, оскільки вважає, що позивач не захоче примиритися із ним, тому не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши відповідача та дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 СК України).

Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_1 05.10.2024 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Кагарлицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про шлюб № 77.

Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя з відповідачем не склалося. Проживши разом з`ясувалося, що сторони мають різні моральні цінності і принципи, мають різноспрямовані характери і погляди на шлюб та сім`ю. Це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_4 .

Що стосується судових витрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. Позивачем при подачі позову було проведено оплату в сумі 1211 грн. 20 коп., тому вказані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст. 251-265, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_2 ), який було зареєстровано у Кагарлицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 05.10.2002 року складено відповідний актовий запис № 77.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його (її) проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2024 р.

Суддя І.І. Шевченко