Справа № 362/2849/24
Провадження № 2/362/1882/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Зазначила, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим (а.с. 1 3).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позов за змістом якого визнав позов (а.с. 21).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

26 листопада 1988 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі запису актів громадянського стану Печерського району міста Києва, актовий запис за № 1125, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1988 року (а.с. 5).

Позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач проти цього не заперечує.

Клопотань про надання строку для примирення не заявлено.

Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки із змісту позовної заяви і відзиву на позов встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.

Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі частини першої статті 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді половини суми сплаченого позивачкою судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 4).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 21, 24, 56, 105, 110 112 СК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 142, 206, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстровано 26 листопада 1988 року у Відділі запису актів громадянського стану Печерського району міста Києва, актовий запис за № 1125.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору сплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 17 травня 2024 року.