м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом заяви ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , мав статус колгоспного двору, у якому були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відтак останні були співвласниками даного будинку у розмірі по 1/4 частці кожен.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 , спадкоємицею якого за законом була мати позивача ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , спадкоємцями якого за законом були ОСОБА_3 та рідна сестра позивача ОСОБА_5 , які прийняли спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , спадкоємицею якої за законом була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Також ІНФОРМАЦІЯ_4 померла рідна сестра позивача ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємицею ОСОБА_5 за законом та прийняла спадщину шляхом подання заяви до органу нотаріату.
Однак позивач не має можливості оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю.
Крім цього, у свідоцтві про народження ОСОБА_5 матір`ю зазначена ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть останньої її ім`я вказане як ОСОБА_6 . Указані розбіжності у правовстановлюючих документах перешкоджають встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, як наслідок, встановити право останньої на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .
За таких підстав позивач просить: 1) встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2) визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 48,2 кв. м, житловою площею 39,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
13.05.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 04.06.2024 та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. Також витребувані належним чином засвідчені копії спадкових справ.
04.06.2024 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 26.06.2024.
У судове засідання 26.06.2024 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Карпа М.М. не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Заперечень проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не висловила.
У судове засідання 26.06.2024 представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився, без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Указане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 23).
Так само і у свідоцтві про народження позивача матір`ю зазначена ОСОБА_3 (а.с. 22)
Разом з тим зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що таке видане на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 9).
При цьому ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно перебувала на реєстраційному обліку у с. Грабовець Тернопільського району Тернопільської області та на день її смерті за даною адресою була зареєстрована її дочка ОСОБА_5 . Указане підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 140 від 19.03.2024 (а.с 17).
Також згідно з довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 241 від 29.04.2024 ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою (а.с. 26).
Указані докази в їх сукупності свідчать про наявність документів, у яких ім`я матері заявниці зазначене як « ОСОБА_6 », так і « ОСОБА_7 ».
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження наданими доказами, даний факт має для заявниці юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація права заявниці на отримання спадщини, та іншого порядку встановлення даного факту немає.
При цьому той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджується у сукупності дослідженими судом доказами.
Відтак суд, дослідивши надані докази, доходить висновку, що позов у цій частині є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Також суд встановив, що згідно з інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації про технічний стан нерухомого майна № 71 від 25.01.2024 по обліку бюро житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 12).
Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 185 від 23.05.2022 указаний вище житловий будинок мав статус колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_2 , 1936 року народження, голова двору; ОСОБА_3 , 1938 року народження, дружина; ОСОБА_4 , 1961 року народження, син; ОСОБА_5 , 1967 року народження, дочка (а.с. 20).
При цьому згідно з інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 70 від 25.01.2024 станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в бюро не проведена (а.с. 11).
Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, спірний житловий будинок побудований у період 1939-1989 роки (а.с. 13-14).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відтак суд встановив, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на 15.04.1991 належало по 1/4 частці житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частина 2 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Суд встановив, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Указане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на 1/4 частку указаного вище житлового будинку.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за законом першої черги були його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с. 63-72), ОСОБА_2 у визначений законом шестимісячний строк відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною заявою від 09.08.2005.
При цьому ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 142 від 19.03.2024 (а.с. 19).
Відтак ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частку спірного нерухомого майна (1/4 частка як член колгоспного двору + 1/4 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 ).
Також ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Указане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 за законом були його дружина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_5 і ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с. 43-49), ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 139 від 19.03.2024 (а.с. 16).
При цьому позивач у визначеному законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняла.
Відтак ОСОБА_3 набула право власності на 5/8 часток спірного нерухомого майна (1/4 частка як член колгоспного двору + 1/4 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 + 1/8 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ).
Також ОСОБА_5 набула право власності на 3/8 частки спірного нерухомого майна (1/4 частка як член колгоспного двору + 1/8 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ).
Крім цього, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Указане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на 5/8 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 за законом були її дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 50-56), ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 140 від 19.03.2024 (а.с. 17).
При цьому позивач у визначеному законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла.
Відтак ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (1/4 частка як член колгоспного двору + 1/8 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 + 5/8 часток у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ).
Разом з тим за життя ОСОБА_5 спадкові права, набуті після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не оформила.
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 10).
Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 22, 23) та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у якому зазначено, що після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_10 .
Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 141 від 19.03.2024 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно перебувала на реєстраційному обліку до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею за однією адресою на момент її смерті ніхто не був зареєстрований (а.с. 18).
Суд встановив, щопозивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом подання у шестимісячний строк до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини за законом (а.с. 57).
Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 13.03.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю (а.с. 15).
Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.
Згідно з вимогами ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як: Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).
З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і не встигла здійснити державну реєстрацію такого майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після її смерті і було успадковане позивачем.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 4, 13, 76-81, 89, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 48,2 кв. м, житловою площею 39,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Представник позивача: адвокат Карпа Марія Михайлівна, місцезнаходження: вул. А.Шептицького, 1А/17, м. Тернопіль.
СуддяІ. В. Марциновська
Повне судове рішення складене 05.07.2024.