ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/759/24 Справа № 199/8313/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Свистунова О.В., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Універсал банк» та ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2023 року позивач АТ Універсал банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.04.2018 між акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 22.08.2023 заборгованість за кредитним договором становить 126 168, 51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 126 168, 51 грн. (а.с.3-6).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 77 808 (сімдесят сім тисяч вісімсот вісім) грн. 28 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.96-104).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить, рішення суду змінити, стягнувши заборгованість у розмірі 9 558,22 грн., згідно його розрахунку (а.с.96-103).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Універсал Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах паперових носіях. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції вирішуючи спір не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладання договорів в електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку Monobank та подальше проведення банківських операцій, у тому числі отримання кредиту.

Підписуючи Анкету-заяву боржник приєдналась та була ознайомлена у Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою Monobank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту «Карта monobank», адже підписала Анкету-заяву у якій записані положення про ознайомлення останньої з вищевказаними документами, враховуючи використання інформаційно-телекомунікаційних систем договору (а.с.126-130).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал банк» та ОСОБА_1 задоволені частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі (а.с.178-181).

19 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з АТ КБ ПриватБанкна його користь понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 220,80 грн. (а.с.183-184).

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява не підлягає задоволення, виходячи з таких підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторонами подавались докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішив питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріалами справи встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року апеляційну скаргу апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал банк» та ОСОБА_1 задоволені частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі.

Апеляційний суд переглядаючи вказану справу та скасовуючи рішення суду 1 інстанції не обмежувався доводами апеляційної скарги відповідача, виходив з власних міркувань, враховуючи з критерії виваженості та справедливості.

При цьому відповідач в апеляційній скарзі просив рішення змінити, зменшивши суму стягнутої заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: