15.05.2024 Справа № 756/191/22
Унікальний № 756/191/22
Провадження № 2/756/213/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в січні 2022 року звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами до ОСОБА_4 . В обґрунтування позову вказує, що з вересня 2007 року почала зустрічатися із ОСОБА_5 , а з січня 2008 року остаточно переїхала до нього зі своїми речами, почали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство. Проживали з ним в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 не оформив спадщину після смерті дружини, проте фактично вступив у спадок, оскільки проживав постійно зі своєю дружиною .

Зазначає, що переїхала до ОСОБА_5 та стала з ним проживати однією сім`єю за його проханням. Її чоловік ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала одна, тому погодилася на пропозицію ОСОБА_5 переїхати до нього. Вказує, що мали спільний бюджет, вели сумісне господарство, брали участь у витратах пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували стан квартири, необхідний для проживання, робили поточний ремонт, спільно харчувалися, купували ліки, продукти харчування, побутову техніку, інше майно для спільного користування. Мали взаємні права та обов`язки. В останні роки життя ОСОБА_5 хворів, погано бачив, а з 2019 року навіть не виходив з квартири, у нього виявили онкологію. 02.10.2019 року була проведена операція - біополярна трансуретральна резекція передміхурової залози, в зв`язку з чим потребував стороннього догляду та дієтичиного харчування, яким його забезпечувала.

Відповідач ніколи не надавала батькові жодної допомоги, ні фізично, ні матеріально, грошей на ліки вона не давала, фізичної допомоги з догляду за хворим батьком з січня 2008 року до самої смерті вона не здійснювала, інколи телефонувала.

З 04 квітня 2021 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 9 з діагнозом covid 19, двобічна пневмонія, де й помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті відповідач забрала паспорт ОСОБА_5 для отримання свідоцтва про смерть та почала виганяти її з квартири, однак через виснажений стан здоров`я, пов`язаний зі смертю ОСОБА_5 та втратою ваги на 10 кг, не змогла відразу виїхати з квартири та перевезти свої речі. Із вказаної квартири виїхала в серпні 2021 року.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 частка якої належала ОСОБА_5 , а частка належала його померлій дружині ОСОБА_6 , після якої її чоловік ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав; на квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

04.06.2021 року Одинадцята Київська державна нотаріальна контора на підставі заяви відповідача відкрила спадкову справу № 574/2021 щодо майна ОСОБА_5

07.10.2021 року позивач в 11-у київську державну нотаріальну контору направила засвідчену Кобалією І.В. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 06.10.2021 року та зареєстровану в реєстрі № 384 заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , на майно, яке складається з прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_3 , як спадкоємець 4-ї черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (з січня 2008 року по 17 квітня 2021 року - день його смерті).

Листом від 13.10.2021 року вих.№ 6736/574/2021 за підписом заступника завідувача 11-ї Київської державної нотаріальної контори Васильєвої О. повідомлено, що заява про прийняття спадщини отримана то долучена до спадкової справи № 574/2021 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.10.2021 року в 11-у Київську державну нотаріальну контору направила заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на частку спадкового майна, засвідчену Захарченко В.В. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 13.10.2021 року та зареєстровану в реєстрі за № 1668.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса 11-ї Київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. від 20.10.2021 року, вих.№ 6850/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, яке складається з : 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на частку квартири за адресою АДРЕСА_3 , а тому вимушена звернутися до суду.

Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років, а саме з січня 2008 року до часу відкриття спадщини після його смерті; визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за позивачкою право на спадкування щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі спадкоємцем першої черги на спадкування, донькою ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 24.01.2022 року справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою від 24.01.2022 року забезпечено позов.

Ухвалою від 28.02.2023 року витребувано докази.

02.06.2023 року до суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5

11.07.2023 року по справі закрито підготовче засідання.

Справу неодноразово було знято зі складу з об`єктивних причин, а також з об`єктивних причин по справі оголошувалися перерви.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримувала, з обставин викладених у позові та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.22 т.2 звор.), який до дня смерті був один зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.39 т.2)

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з вищевказаної квартири . (а.с.27 т.2)

За наданими до суду завіреними копіями матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с.22 т.2, 31 т.2)

Факт родинних стосунків спадкодавця з ОСОБА_4 підтверджено свідоцтвом про народження та шлюб . (а.с.25 звор. том.2, а.с.26 т.2)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса 11-ї Київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. від 20.10.2021 року, вих.№ 6850/02-31 відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, з: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та частини квартири за адресою АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні чи інші відносини між нею та ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_3 стверджувала, що вона з січня 2008 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, посилалась на показання свідка ОСОБА_10 та надані до суду фотографії на яких зображена позивач та ОСОБА_5 . Також позивач надала суду платіжні документи з оплати комунальних послуг за квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , чеки на придбання медикаментів.

Проте, звертаючись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також з заявою про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину позивач посилалася на те, що проживала з спадкодавцем з 14.09.2007 року по день його смерті. (а.с. 34-35 т.2). Вказав різні періоди.

ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_3 з 2000 року. (а.с.37) В своєму позові позивач посилається на те, що частина вказаної квартири також входить до спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , проте доказів на підтвердження не надає. Правовстановчий документ на вказану квартиру суду взагалі не надавався, клопотань про його витребування не заявлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснювала, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_5 тривалий час в належній йому квартирі однією сім`єю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , який є рідним братом ОСОБА_5 суду пояснював, що його брат проживав один, так брату дійсно робили операцію, проте він не потребував стороннього догляду і сам себе обслуговував, а потім помер від covid 19.

Свідок ОСОБА_11 , дружина ОСОБА_12 суду пояснювала, що після смерті ОСОБА_6 брат чоловіка ОСОБА_5 проживав один, часто до них приходив на свята, вони з чоловіком теж були у нього в квартирі, проте там ОСОБА_3 не бачили. Квартира ОСОБА_5 потребувала ремонту і в квартирі не було видно, що проживає жінка.

Необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, позивачка пов`язувала з необхідністю отримання спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.(ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України, встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 23 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Самі по собі факти допомоги ОСОБА_3 ОСОБА_5 у оплаті комунальних послуг і лікуванні останнього за його життя не свідчать про спільне проживання позивачки однією сім`єю з ОСОБА_5 протягом п`ятирічного строку до дня відкриття спадщини, тому вказані обставини не є підставою для задоволення заявлених вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги.

Показання свідка ОСОБА_10 , фотокартки на яких відсутній рік та інші зібрані у справі докази відображають характер відносин, які склались між позивачем та спадкодавцем. На думку суду, матеріали справи не містять доказів на підтвердження спільного проживання ОСОБА_3 з померлим у визначений період, у той час, як рішення суду має ґрунтуватись на достатніх доказах про факт, що встановлюється. При цьому родичі спадкодавця ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , допитані в якості свідків, з попередженням про кримінальну відповідальність, про проживання ОСОБА_3 з спадкодавцем не були обізнані. З наданих суду квитанцій на оплату комунальних послуг та чеків на придбання ліків та товарів, не убачається, що вони оплачувалися саме позивачкою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №531/295/19 для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження №61- 5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження №61- 11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження №61- 44641св18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження №61-42601св18).

Відповідно до наявної медичної документації, так дійсноОСОБА_5 періодично перебував на лікуванні, проте у здійснених лікарями записах відсутнє будь-яке зазначення про наявність безпорадного стану та необхідності стороннього догляду.

Верховний Суд наголосив, що належними доказами, які підтверджують безпорадній стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Проте позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

При цьому встановлено, що спадкодавець і позивач отримували пенсію.

Доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів про надання матеріальної допомоги за рахунок власних коштів .

Отже, з урахуванням того, що позивач не відноситься до кола спадкоємців померлого, відсутні підстави для зміни черговості одержання права на спадщину .

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та про зміну черговості одержання права на спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 травня 2024 року.

Суддя Н.О. Яценко