Справа № 444/4378/24
Провадження № 2/444/1523/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 09.04.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (адреса: пл. 40 річчя Перемоги, 3, с. Добросин, Львівський р-н, Львівська область, 80337. Код ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області (місцезнаходження: 80316, Львівська область, м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, 3)

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

Свої позовні вимоги Позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Спадкодавець до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 заповіла все своє майно племіннику - Позивачу.

У зв`язку з чим Позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом.

Державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, перевіривши документи, усно повідомив Позивачу, що з копії заповіту, який посвідчено ОСОБА_3 , секретарем виконкому Підліссянської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області 04.10.1995 року та зареєстровано в реєстрі за № 10, вбачається, що ОСОБА_4 , яка проживала в с. Зубейки, Жовківського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та все, що буде належати їй на день її смерті і на що вона по закону матиме право, - заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 , тобто Позивачу. Проте при перевірці вищевказаного заповіту було встановлено, що заповіт посвідчено від імені « ОСОБА_4 », а прізвище спадкодавця « ОСОБА_2 ».

Державний нотаріус додатково повідомив, що Спадкоємцем пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач повідомляє, що йому не було відомо, що тітка заповіла йому все майно. Вони проживали в різних населених пунктах.

В 2024 р. Позивачу про наявність заповіту повідомив староста с. Зубейок. Раніше йому було не повідомлено про наявність заповіту так, як в заповіті прізвище та ім`я заповідача було вказано як « ОСОБА_5 ».

Позивач повідомляє, що дошлюбне прізвище тітки « ОСОБА_6 ».

27.05.1982р. тітка одружилась і отримала прізвище « ОСОБА_7 ».

Заповіт посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач повідомляє, що дану помилку допустив секретар виконавчого комітету Підліссянської сільської ради.

При зверненні Позивача в Добросинсько-Магерівську селищну раду Львівського району Львівської області, йому було усно повідомлено, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Додатково там йому надали довідку, яка підтверджує, що вищевказаний заповіт був складений від імені ОСОБА_2 (додається).

У встановлений шестимісячний строк після смерті тітки Позивач не звернувся у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту.

Позивач додатково повідомляє, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ( постанова ВС від 06.09.2017р. № 315/765/14-ц, від 13.03.2019 р. № 656/219/18, від 20.02.2019р. №694/1179/17, від 2 вересня 2020р. № 288/1856/18, від 01.11.2021р. № 558/381/20)

Тому вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими.

Просить позов задоволити та постановити рішення, яким продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Незадоволення прохання Позивачки, щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться.

Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Незадоволення прохання Позивача, щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак, представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. У вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи Рава-Руської ДНК в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Однак надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. У вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка Позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Спадкодавець до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 заповіла все своє майно племіннику - Позивачу.

У зв`язку з чим Позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом.

Державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, перевіривши документи, усно повідомив Позивачу, що з копії заповіту, який посвідчено ОСОБА_3 , секретарем виконкому Підліссянської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області 04.10.1995 року та зареєстровано в реєстрі за № 10, вбачається, видно, що ОСОБА_4 , яка проживала в с. Зубейки, Жовківського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та все, що буде належати їй на день її смерті і на що вона по закону матиме право - заповіла своєму племіннику ОСОБА_1 , тобто Позивачу. Проте при перевірці вищевказаного заповіту було встановлено, що заповіт посвідчено від імені « ОСОБА_4 », а прізвище спадкодавця « ОСОБА_2 ».

Державний нотаріус додатково повідомив, що Спадкоємцем пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач повідомляє, що йому не було відомо, що тітка заповіла йому все майно. Вони проживали в різних населених пунктах.

В 2024 р. Позивачу про наявність заповіту повідомив староста с. Зубейок. Раніше йому було не повідомлено про наявність заповіту так, як в заповіті прізвище та ім`я заповідача було вказано як « ОСОБА_5 ».

Позивач повідомляє, що дошлюбне прізвище тітки « ОСОБА_6 ».

27.05.2982р. тітка одружилась і отримала прізвище « ОСОБА_7 ».

Заповіт посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач повідомляє, що дану помилку допустив секретар виконавчого комітету Підліссянської сільської ради.

При зверненні в Добросинсько-Магерівську селищну раду Львівського району Львівської області, Позивачу було усно повідомлено, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Додатково вони надали довідку, котра підтверджує, вищевказаний заповіт був складений від імені ОСОБА_2 (додається).

У встановлений шестимісячний строк після смерті тітки Позивач не звернувся у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту.

Позивач додатково повідомляє, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ( постанова ВС від 06.09.2017р. № 315/765/14-ц, від 13.03.2019 р. № 656/219/18, від 20.02.2019р. №694/1179/17, від 2 вересня 2020р. № 288/1856/18, від 01.11.2021р. № 558/381/20)

Тому вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими.

Просить позов задоволити та постановити рішення, яким продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Незадоволення прохання Позивачки, щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться.

Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вищенаведене свідчить про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. 23, 247, 258, 259, 264, 265, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 09.04.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.