КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/9271/21

провадження № 22-ц/824/929/2024

04 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Новіцького Євгенія Юрійовича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року в складі судді Сташків Т. Г. про забезпечення позову,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії.

Просив визнати право власності на ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі» за ОСОБА_1 ; витребувати ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі» у незаконного володільця ОСОБА_2 ; визнати недійним договір № УЗ/ЕЕЦ/К-18-01/010152/1712 про постачання електричної енергії від 23.05.2018 року між ОСОБА_2 та АТ «Українська залізниця»; визнати недійсним договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № ЕЕЦ 20010101 від 18.09.2020 року між ФОП ОСОБА_2 та АТ «Укрзалізниця»; зобов`язати АТ «Українська залізниця» укласти з ОСОБА_1 договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії; зобов`язати АТ «Українська залізниця» відключити електроустановки ОСОБА_2 , що підключені до ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі».

21.12.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Новіцький Є. Ю. надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на культурно-розважальний центр готельного типу з кафе - баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 3859.2. Номер об`єкта в РПВН: 13814542 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231), що належить ОСОБА_2 .

У заяві про забезпечення позову зазначив, що позивачу стало відомо про розміщення об`яви на сайті olx.ua про продаж об`єкту електроенергетики, право на який оспорюється в даній справі - ЛЕП 10 кВ «Підгірці-Безрадичі». Разом із цим, відчуження ОСОБА_2 всього об`єкту нерухомості (культурно-розважального центру готельного типу з кафе - баром) або його частини, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Новіцького Є. Ю. про забезпечення позову відмовлено.

25.01.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Новіцький Є. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на культурно-розважальний центр готельного типу з кафе - баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 3859.2. Номер об`єкта в РПВН: 13814542 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231), що належить ОСОБА_2 .

Свої доводи обґрунтовує тим, що в позові ОСОБА_1 вказує на те, що об`єкт, право власності на який є предметом спору у справі, був створений (побудований) на його замовлення підрядником ТОВ «Фірма «Енергія» ЛТД», на підставі Договору на капітальне будівництво від 11.01.2008, укладеному між ними. Збудований об`єкт ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі» був переданий ОСОБА_1 згідно Акту прийому-передання майна за договором підряду від 11 січня 2008 та Актів прийому-передавання виконаних робіт № 1- 9.

Як виявилося в подальшому, ОСОБА_2 неправомірно оформив документи на себе (технічні умови № Е-01/319/1.ТУ.07 від 06.02.2007, Рішення по проекту № 277-ЕП від 29.12.2008, Акт технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта від 29.12.2008, Акт підтвердження готовності до роботи електроустановки № 741 від 29.12.2008, Акт обстеження електроустановки після виконання будівельно-монтажних робіт та налагоджувальних робіт № 16-0 від 05.02.2009), оформив ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі» на себе та уклав договори постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Крім того, за заявою ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К. Є. було прийнято рішення від 19.02.2021 № 56719073, яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про державну реєстрацію об`єкта електроенергетики «Повітряна лінія 10 кВ «Підгірці-Безрадичі» за ОСОБА_2 , як частини об`єкта нерухомого майна - культурно-розважальний центр готельного типу з кафе-баром, для потреб якого, за інформацією ОСОБА_2 , і здійснювалось будівництво об`єкта електроенергетики «Повітряна лінія 10 кВ «Підгірці-Безрадичі».

Тобто відомості про об`єкт електроенергетики ПЛ 10 кВ «Підгірці-Безрадичі», який є предметом спору у даній справі, були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме як частини об`єкта нерухомого майна - культурно-розважального центру готельного типу з кафе-баром.

У разі відчуження ОСОБА_2 всього об`єкта нерухомості (культурно- розважальний центр готельного типу з кафе - баром), частиною якого є, в тому числі, і об`єкт електроенергетики «Повітряна лінія 10 кВ «Підгірці-Безрадичі», ця обставина може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, як це передбачено ст. 149 ЦПК України.

11.03.2024 представник ОСОБА_2 - Батюсь Т. В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Свої доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 07.12.2018 незаконно зареєстрував за собою об`єкт нерухомого майна, а саме двоцепну повітряно-кабельну лінію. ОСОБА_2 було оскаржено вказану реєстрацію до Офісу протидії рейдерству. 24.12.2020 дану скаргу було розглянуто та визнано дії ОСОБА_1 протиправними, а рішення - незаконним.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є власником спірного об`єкта, а заявлений позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає предмету спору та не є співмірним з позовними вимогами.

Фактично заявник шляхом вимоги про забезпечення позову просить суд вирішити спір по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Батюсь Т. В., представник АТ "Українська залізниця " - адвокат Гаврилова І. А. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Новіцькій Є. Ю. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є визнання права власності на об`єкт електроенергетики - ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі» та витребування вказаного майна з незаконного володіння ОСОБА_2 ; визнання недійним договір № УЗ/ЕЕЦ/К-18-01/010152/1712 про постачання електричної енергії від 23.05.2018 року між ОСОБА_2 та АТ «Українська залізниця»; визнання недійсним договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № ЕЕЦ 20010101 від 18.09.2020 року між ФОП ОСОБА_2 та АТ «Укрзалізниця»; зобов`язання АТ «Українська залізниця» укласти з ОСОБА_1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії; зобов`язання АТ «Українська залізниця» відключити електроустановки ОСОБА_2 , що підключені до ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі».

Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на культурно-розважальний центр готельного типу з кафе-баром, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_2 на праві власності, позивач посилався на необхідність унеможливити відчуження ОСОБА_2 всього об`єкту нерухомості та подальшого підключення субспоживачів до ЛЕП 10кВ "Підгірці-Бехрадичі" з метою зупинки зменшення економічної цінності об`єкту електроенергетики ЛЕП 10 кВ "Підгірці-Безрадичі", яка є складовою частиною цього нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивач захід забезпечення позову не відповідає принципу співмірності щодо заявлених позовних вимог, предметом яких є визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння ПЛ-10 кВ «Підгірці-Безрадичі».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником культурно-розважального центру готельного типу з кафе-баром, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 08.03.2024, вказаний об`єкт речового права має загальну площу 3 859,2 кв.м., та включає в себе, в тому числі: літера Г - комплексна трансформаторна підстанція ( КТП №176), дозволеною потужністю 9990 к ВТ, з електроустановками інженерного ( зовнішнього) електрозабезпечення: трансформатор, дволанцюгова повітряна лінія електричних мереж ПЛ-10 кВ "Підгірці-Безрадичі" - на опорах бетонних, 182 шт., підземна кабельна лінія №1 КЛ-10 кВ до села Романків, підземна кабельна лінія №2 КЛ-10 кВ до села Романків, 9 610 х1830 метрів, які підключені від ПС "Підгірці" АТ "Українська залізниця".

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21) та від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

За змістом наведених вище приписів, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 381/4019/18) вказала на те, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на те, що позивач просить визнати за ним право власності на майно, яке є складовою частиною нерухомого майна, що не є предметом заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для накладення арешту на об`єкт, який не становить предмет спору, а запропонований позивачем захід забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новіцького Євгенія Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.07.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук