Справа № 685/525/24
Провадження № 2/685/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 12.12.2021 року між відповідачемта Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») було укладено договір №2683222 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М711, згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» №67-ОД від 14.06.2021, викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. 28.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги №28/06/23, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату, а позивач приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача.Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 20440,80 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16440,80 грн сума заборгованості за відсотками (п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 12.12.2021 по 28.06.2023 включно). Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №2683222 від 12.12.2021 щодо сплати суми кредиту та відсотків не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Станом на момент відступлення права вимоги позивачу, заборгованість за кредитним договором №2683222 від 12.12.2021 складає 20440,80 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16440,80 грн сума заборгованості за відсотками (п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 12.12.2021 по 28.06.2023 включно). Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 20440,80 грн заборгованості за кредитним договором №2683222 від 12.12.2021, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника. З метою підтвердження факту отримання відповідачем кредиту у розмірі 4000 грн просив витребувати банківські документи в АТ «Ощадбанк». Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково та пояснив, що відповідач дійсно 12.12.2021 отримала кредит у ТОВ «Лінеура Україна» в розмірі 4000 грн, однак строк кредиту не рік, як зазначає у позовній заяві позивач, а один місяць, а саме 30 днів, тому відповідач визнає позов в частині тіла кредиту повністю та в частині нарахованих відсотків в розмірі 2300 грн, решту позовних вимог не визнає, оскільки відсотки нараховані поза межами строку дії договору. Також відповідач не визнає позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивач уклав договір з ОСОБА_3 про надання юридичних послуг, а не правової допомоги, договір укладений не з адвокатом, а з фізичною особою-підприємцем, акт приймання-передачі виконаних робіт також укладений не з адвокатом, а з фізичною особою підприємцем. Враховуючи, що представник позивача є підприємцем, а не адвокатом, то витрати на правову допомогу відшкодуванню не підлягають. Просив позов задовольнити частково в розмірі 6300 грн.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про витребування доказів необхідно відмовити, оскільки відповідач не заперечує факт отримання кредиту в розмірі 4000 грн., а позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2021 року між відповідачемта Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір №2683222 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток, договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М711 (а.с.9-16). Згідно з умовами укладеного договору, відповідач отримала у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредит в розмірі 4000 грн строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування (п.1.1-1.4 кредитного договору), що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 29.02.2024 про перерахунок коштів на платіжну картку (а.с.19). 28.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги №28/06/23, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату, а позивач приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача, що підтверджується договором відступлення прав вимоги №28/06/23, актами приймання-передачі Реєстру боржників та документів боржників, витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією №110 від 28.06.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.06.2023 заборгованість за кредитним договором №2683222 від 12.12.2021 складає 20440,80 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16440,80 грн сума заборгованості за відсотками (п.1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 12.12.2021 по 06.12.2022 включно) (а.с.20-25).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і вказували на те, що кредитний договір укладений не на 360 днів( як зазначено у п.1.3 Договору) , а на 30 днів, як вказує представник відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 20440,80 грн заборгованості за договором №2683222 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.12.2021 укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_2 .

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у розмірі 7422,40 грн на сплату судового збору та правову допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Судом встановлено, що відповідно до платіжної інструкції та виписки про зарахування судового збору від 26.04.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підтвердження понесених витрат у розмірі 5000 грн на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання юридичних послуг №03/07/2023, акт приймання-передачі наданих послуг №28, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг, платіжну інструкцію №535 від 08.01.2024.

Твердження представника відповідача про те, що витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки договір про надання юридичних послуг укладений з фізичною особою підприємцем, а не адвокатом, суд оцінює критично , так як в договорі від 3 липня 2023 про надання юридичних послуг зазначено, що ОСОБА_3 діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, в матеріалах справи наявне вказане свідоцтво, у акті приймання-передачі від 8 січня 2024 також зазначено, що ОСОБА_3 є адвокатом .

Вказане узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц .

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору та 5000 грн витрат на професійну правову допомогу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (, юридична) 20440 (двадцять тисяч чотириста сорок) грн 80 коп заборгованості за кредитним договором №2683222 від 12.12.2021,а також 2422,40 грн судового збору та 5000 грн витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча