Справа № 346/1600/24
Провадження № 2/346/1053/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

29.03.2024 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», звернувшись до суду із даною позовною заявою, посилається на те, що 18.12.2018 року між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого є AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №. Відповідно до п. 2 Заяви на отримання кредиту позичальник згоден з тим, що підписаний ним паспорт кредиту № 3407310 від 1812.2018 року містить умови укладеного кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ФР», як кредитодавцем та ним як позичальником. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 44 718,90 гривень; строк користування - 24 місяці; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,00 % від суми кредиту. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. Відповідно до п. кредитного договору (заяви про надання кредиту) підписавши цей договір Позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами (всього 1 платіж). Окрім того, за рахунок кредитних коштів було сплачено первісні відсотки в розмірі 720 грн, що передбачено кредитним договором. 20.12.2018 року право вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № ТАСЦФр-10-2016 від 07.10.2016 р. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов?язаний набувати такі права шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог. 20.12.2018 року права вимоги за кредитним договором Відповідача були відступлені Позивачу, витяг з реєстру прав вимог та платіжна інструкція щодо сплати Позивачем первісному кредитору суми фінансування за договором про відступлення права вимоги додаються до позовної вимоги. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу, Позивач є Новим кредитором Відповідача за Кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Зазначене також підтверджується відповідною платіжною інструкцією щодо сплати суми фінансування за договором відступлення права вимоги, яка додається до позовної заяви. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов?язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору факторингу, Виписками та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. Дана інформація є відомою Боржнику. Разом із тим повідомляють, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 13.02.2024 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором, становить 50 434,36 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 21 229,,91 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 4,95 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 29 199,50 грн., що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками (надаються в додатку). Таким чином, Позичальником було порушено умови Кредитного договору, а також норми чинного законодавства, зокрема наступні. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що відсутності звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Тому просять стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 18.12.2018 року, в розмірі 50 434, 36 грн., та судові витрати.

10.06.2024 року від представника відповідача, адвоката Дикуна І.В., поступив відзив, в якому посилається на те, що заявляє клопотання (заяву) про застосування строків давності звернення х даним позовом до суду. Він може говорити, виходячи з заявленого позову, про три дати з часу початку яких, слід рахувати перебіг позовної давності. Першу дату відповідно до статті 257 ЦК України (загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки) слід рахувати до заявленої позовної вимоги, а саме: 1)згідно до довідки «Про параметри кредиту» від 06.10.2020 року, що видана Львівським відділенням №113 AT «ТАСКОМБАНК» датою припинення договору № € 18.12.2020 року, тому в такому разі останнім днем звернення до суду є 18.12.2023 року; 2)другу дату, відповідно до ч.1 статті 261 ЦК України, слід починати від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як випливає з наведеної довідки її слід відраховувати з дати її отримання (06.10.2020 року) - С. Турянською, тому останнім днем звернення до суду з позовом вказаної категорії був 06 жовтня 2023 року; 3) згідно до довідки «Про параметри кредиту» та розрахунку заборгованості (доданий в додатках до позовної заяви) останній платіж був здійснений ОСОБА_2 - 04.02.2020 року, тому останнім днем звернення до суду було 04.02.2023 року. Однак цивільного позову зі сторони позивача до відповідача в вказані дати не було. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Оскільки відповідач не погоджується з позовними вимогами, тому він просить відмовити і в стягнення судових витрат із неї. Тому, просить відмовити в задоволенні позовної заяви в зв`язку з спливом строку позовної давності звернення до суду.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 18.12.2018 року між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого є AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, що підтверджується копією заяви № 783407310 від 18.12.2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР» (а.с. 5), копією паспорту кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР» №3407310 (а.с. 6-8), та копією заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» (а.с. 9), виписками по особовому рахунку (а.с. 17-54).

Відповідно до копії Договору № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали договір факторингу (а.с. 10-13).

Відповідно до копії повідомлення про відступлення прав вимоги, ОСОБА_1 повідомлено, що права вимоги за кредитним договором № від 18.12.2018 укладеним між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року (а.с. 15).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 18.12.2018 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 13.02.2024 року загальна заборгованість становить 50 434, 36 грн. (а.с. 16).

Відповідно до копії платіжної інструкції № від 18.12.2018 року, АТ «ТАСКОМБАНК» зробив перерахунок коштів ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬШН» в сумі 43 998, 90 грн. (а.с. 55).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та ЗУ « Про електронну комерцію», ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Умовами Договору про відкриття кредитної лінії № 1074-3086 від 09.08.2022 року передбачені наступні істотні умови кредитування:

Сума кредиту 21 229, 91 грн.

Процентна ставка 3 % за кожен місяць користування.

З умовами угоди відповідач ознайомлена, про що свідчить її підпис.

Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 50 434, 36 гривень, яку просить стягнути позивач.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком.

Таким чином, суд доходить висновку, що у позивача виникло право на стягнення заборгованості.

Однак, суд погоджується з аргументом представника відповідача, що позивачем пропущено термін позовної давності з наступних підстав.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність починає свій перебіг з моменту коли особа дізналась чи могла дізнатись про порушення свого права.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Судом встановлено, що кредитний договір укладено 18.12.2018 року на строк 24 місяці, отже закінчився 18.12.2020 року.

Крім того, останній платіж по договору, було здійснено позивачкою 18.12.2020 року (а.с.7).

Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Таким чином, суд доходить висновку, що строк позовної давності сплив.

Позовна заява про стягнення заборгованості подана 29.03.2024 року, тобто з порушенням строку позовної давності.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суду не доведено, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін, як не встановлено підстав для її зупинення чи переривання, а також поважних причин пропуску.

Тому суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАННК», , МФО: 339500, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Васильковський В. В.