Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/618/18
Провадження №: 2/332/1013/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльнік Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 23.01.2013 між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500337271 на суму 22160 грн. 30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг Груп" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 500337271 від 23 січня 2013р. 10.10.2016 між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ , у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата Майнінг Груп", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача . Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги , переданих фактору клієнтом за договором та божників за основними договорами , ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 62402,35 грн. . Позивач просив стягнути вказану заборгованість.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 500337271 від 23.01.2013року в розмірі 62402,35 грн. (шістдесят дві тисячі чотириста дві грн. 35 коп. ) та понесені судові витрати в сумі 1762 грн.00 коп. судового збору(а.с.70-73).

В листопаді 2023 року представник відповідача адвокат Щаслива Марина Олександрівна звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі, обґрунтувавши , що відповідач не отримував судові повістки та не згодний з прийнятим рішенням, просила поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, та скасувати заочне рішення (а.с. 95-101).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2024 року поновлено заявнику строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву адвоката Щасливої Марини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2018 у цій справі скасовано та призначено справу до слухання у судовому засіданні(а.с. 134).

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує про пропуск позивачем трирічного строку для звернення до суду, просив відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності( а.с. 141-147).

Позивач надав суду відповідь на відзив, де вказував, що ним не пропущено такий строк, наполягав на задоволенні позову та просив розглядати справу за його відсутністю(а.с.153-158).

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. .

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.01.2013 р. між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500337271 на суму 22160 грн. з датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 25.01.2016 (п. 2.3. кредитного договору). Відповідно до п. 2.6. кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком 1 до цього договору та його невід`ємною частиною.( а.с.5-9).

30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг Груп" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 500337271 від 23 січня 2013р.(а.с. 17- 19 ).

10.10.2016 між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ , у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата Майнінг Груп", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача( а.с.20-22) . Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги , переданих фактору клієнтом за договором та божників за основними договорами , ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 62402,35 грн., з яких:

-20779,70 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

-23422,65 грн. - заборгованість за процентами та комісією;

-18200 грн. - пеня, штраф, неустойка.(а.с.16)

Згідно п. 2.3 Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати надходження на рахунок ТОВ "Дата Майнінг Груп" Ціни Прав Вимоги в повному обсязі.... В дату отримання оплати ТОВ "Дата Майнінг Груп" у повному обсязі Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.3. цього Договору Сторони підписують Акт приймання передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору .( а.с. 23) .Згідно п. 3.1.7. Договору факторингу ТОВ "Дата Майнінг Груп" запевняє та гарантує, що на день укладення цього Договору Право Вимоги, яке відступається за цим Договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість Боржників перед Клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку Боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по Боржникам не відступлені Клієнтом третім особам, Клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями.

На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, від імені ТОВ "Дата Майнінг Груп" Відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ"ФК"ЄАПБ" (а. с. 14).

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем на виконання умов Кредитного договору 24.01.2013 було сплачено 1381,00 грн. в якості погашення кредиту, після чого більше жодних платежів зроблено не було.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. В подальшому, 30.09.2014 між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500337271 від 23 січня 2013 року. 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторінгу №2016-1ДМГ/ЕАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

Як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право вимагати в судовому порядку.

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

Разом з тим, в межах даної цивільної справи відповідач заявив про застосування строку позовної давності, тому вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Суд враховує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Судом встановлено, що сторони встановили як строк дії договору дата остаточного повернення кредиту 25.01.2016 (п. 2.3 кредитного договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів щомісячно, рівними частинами у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів (п. 2.6. кредитного договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов`язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Як було встановлено судом, сторони встановили строк дії договору (до 25.01.2016), та строки виконання зобов`язань. За умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Так, згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 24 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд дійшов до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Судом встановлено, що відповідач 25.02.2013 сплатив 1381,00 грн. на виконання умов кредитного договору і більше не сплачував жодних платежів за цим договором, а отже перебіг позовної давності починається з 25.02.2013 і у відповідності ст. 257 ЦК України, де вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, то останнім строком для звернення до суду в межах позовної давності є 25.02.2016 рік. В той час, як позивач звернувся до суду в березні 2018 року, тобто поза межами позовної давності.

Вирішуючи спір у цій справі суд також враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12(провадження № 14-10цс18), де вказано наступне.

Позовну давність щодо заборгованості за кредитом не можна починати облічувати з дня спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки встановлення такого строку має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає, що даний позов поданий позивачем поза межами 3-річного строку позовної давності, клопотання про поновлення вказаного строку з поважних причин не заявляв, що відповідно до ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2024 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік