ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2606/24
провадження № 2-др/753/125/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

19 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника заявника (позивача) Коткової О.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Коткової Ольги Анатоліївни, в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрату справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володінн - задоволено. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 000,00 гривень.

07.06.2024 року адвокат Коткова О.А., в інтересах ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн.

Про намір подати дану заяву було зазначено в судовому засіданні, призначеному на 04.06.2024 р. Заява подана 07.06.2024 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі.

Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вищевказаному судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати, а саме стосовно витрат на судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Дарницьким районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по справі у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України)

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

29.11.2023 р. між адвокатським об`єднанням «Еверлігал» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги №23/11-11, де визнано усі істотні умови.

29.11.2023 р. між адвокатським об`єднанням «Еверлігал» та ОСОБА_2 укладено додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №23/11-11, яким визначено вартість послуг.

Вбачається, що представник позивача Коткова О.А. , яка приймала участь у справі є адвокатом, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9502/10 від 18.09.2020 р. (а.с.88), повноваження підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги на підставі Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023 р. (а.с.87).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023 р., укладеного між адвокатським об`єднанням «Еверлігал» та ОСОБА_2 ; копію додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністюна ім`я Коткової О.А . ; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги; копію детального опису наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023; копію акту №1 приймання передачі наданих послуг від 05.05.2024 по додатку №1 від 29.11.2023 до Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023, на суму 100 000 грн., ПДВ - 20 000 грн., разом 120 000 грн.; платіжна інструкція №25 від 06.12.2023 р. про сплату 60 000 грн., платіжна інструкція №217 від 29.01.2024 р., про сплату 60 000 грн.

Відповідно до додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №23/11-11 від 29.11.2023, сторони погодили, що розмір винагороди Об`єднання за надання всіх видів правничої допомоги (включаючи будь-які види правових (юридичних) послуг та робіт), у межах даної цивільної справи незалежно від обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та кількості часу, витраченого на їх надання (виконання), становить: за попередній аналіз наданих клієнтом документів, підготовку та подання позову, супровід розгляду справи під час провадження в суді першої інстанції - 100 000 грн., крім того ПДВ - 20 000 грн., що разом становить 120 000 грн.

Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені в №1 приймання передачі наданих послуг від 05.05.2024 по додатку №1., вбачається, що адвокатом надано послуги, загальна вартість яких складає 100 000 грн., крім того ПДВ - 20 000 грн., що разом становить 120 000 грн., а саме: аналіз наданих клієнтом документів, підготовку та подання позову, супровід розгляду справи під час провадження в суді першої інстанції, участь у судових засіданнях у суді першої інстанції.

Визначаючи час на надання позивачу вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Заявлені представником позивача суми за послуги правничої допомоги, які зазначені в Описі, Акті та Додатку №1, не могли потребувати у фахівця у галузі права значного часу, виходячи з того, що дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю, а тому, суд керуючись принципом справедливості та розумності вважає за потрібне зменшити розмір заявлених сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18)

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

За вказаних вище обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин заява позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованою та є підстави для прийняття додаткового рішення відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Коткової Ольги Анатоліївни, в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрату справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (відомості про дату народження відсутні, РНОКПП НОМЕР_2 )судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605 грн. 60 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

У задоволенні інших вимог заяви, відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА