Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі
головуючого-судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Кавун В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сікач Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва на розгляді перебувала вищезазначена справа.
Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоди, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 121 310,85 грн., 5 000,00 грн. витрат на проведення робіт з оцінки матеріальних збитків.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 263,11 грн.
Повернуто ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) частину сплаченого судового збору з державного бюджету в розмірі 3 875,30 грн.
Поряд з цим, звертаючись з позовом до суду, на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, представником позивача було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивач в зв`язку із розглядом справи, на суму 8052,00 грн.
19.04.2024 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану заяву було передано для розгляду судді Букіній О.М.
24.04.2024 судом надіслано відповідачу ОСОБА_2 повідомлення про прийняття до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
Будь-яких пояснень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу від відповідача до суду не надійшло.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Тлумачення положень статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема. Залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Отже, положення частини четвертої статті 270 ЦПК України про те, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, не виключають обов`язку суду повідомити сторони про призначення судового засідання з розгляду заяви про розподіл судових витрат відповідно до частини другої статті 246 ЦПК України чи повідомити їх про прийняття заяви до розгляду (якщо провадження у справі є письмовим).
Подібний правовий висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21, провадження № 12-43гс22, в якій на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано правове питання про порядок і процедуру ухвалення додаткового судового рішення.
Оскільки розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження, сторони у судове засідання не викликалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Рішення суду направлено особам, які беруть участь у справі, засобами поштового зв`язку 06.05.2024 року.

З заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 759/11234/23, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сікач О.М. звернувся до суду 08.04.2024 року.

При цьому, при зверненні до суду з позовом представником позивача було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, на суму 8052 грн.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в сумі 18 143,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пунктах 29, 30 постанови Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду:

- копію договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 року,

- копію Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 05.04.2024 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000545;

- копію ордеру № 1315828 від 15.06.2023 року.

Як вбачається з Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 05.04.2024 року, Виконавець надав Замовнику правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 року, а Замовник прийняв надані послуги (п. 1 Акту):

1.Зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції

/кількість годин роботи адвоката - 1/, /ціна за годину роботи - 1342/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 1342/;

2.Збір доказів: підготовка та направлення до МТСБУ адвокатського запиту щодо здійснення позивачу страхових виплат

/кількість годин роботи адвоката - 1/, /ціна за годину роботи - 1342/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 1342/;

3. Підготовка та подання до Святошинського районного суду м. Києва позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди

/кількість годин роботи адвоката - 4/, /ціна за годину роботи - 5368/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 1342/;

4. Участь в судових засіданнях 11.01.2024 (знято з розгляду у зв`язку з повітряною пригодою), 06.02.2024, 29.02.2024

/кількість годин роботи адвоката - 3/, /ціна за годину роботи - 1342/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 4026/;

5. Гонорар успіху 5% від стягнення матеріального збитку в сумі 121 310,85 за рішенням суду

/кількість годин роботи адвоката - /, /ціна за годину роботи -/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 6065/.

Всього: 18 143.

Відповідно до п. 2 Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 05.04.2024, витрати на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 759/11234/23 розраховуються виходячи з 1342,00 грн. за 1 годину роботи адвоката (50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу). Участь виконавця в судовому засіданні розраховується як 1 засідання = 1 година роботи, у разі зняття з розгляду справи в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги максимум за 30 хв. до судового засідання, виконавцю зараховується 1 година роботи. Гонорар успіху, який складає 5% від суми стягнення матеріального збитку за рішенням суду в першій інстанції.

Згідно п. 4.1 Договору про надання правової допомоги від 14.04.2023 року, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 1342,00 грн. за 1 годину роботи адвоката (50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2023). Участь виконавця в судовому засіданні розраховується як 1 засідання - 1 година роботи. У разі зняття з розгляду справи у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги максимум за 30 хв. до судового засідання, виконавцю зараховується 1 година роботи. Клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху, який складає 5% від суми стягнення матеріального збитку за рішенням суду в першій інстанції.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що зазначений розмір витрат на правову допомогу є не співмірним із складністю даної справи.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в Акті про прийняття-передачу наданих послуг від 05.04.2024 року зазначено, зокрема:

участь в судових засіданнях 11.01.2024 (знято з розгляду у зв`язку з повітряною пригодою), 06.02.2024, 29.02.2024

/кількість годин роботи адвоката - 3/, /ціна за годину роботи - 1342/,

/сума, яка підлягає оплаті Замовником - 4026/.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача - адвокат Сікач О.М. приймав участь в судовому засіданні 06.02.2024,.

11.01.2024 та 29.02.2024 судові засідання у справі не проводилися, у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

А тому, враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на те, що справа є не значної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням співмірності складності справи із наданими адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 12 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.

Виходячи з викладеного вище, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № № 922/445/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сікач Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №759/11234/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

В решті вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 03.07.2024.

Суддя: О.М. Букіна