Провадження №2/359/1205/2024
Справа №359/318/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , якій належала земельна ділянка площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району. ОСОБА_5 , чоловік спадкодавиці та батько позивача, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , фактичним проживанням з нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Позивач також прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька, фактичним проживанням зі спадкодавцем, та набула право власності на спадкову земельну ділянку. Однак у зв`язку з відсутністю з тим, що ОСОБА_2 вчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мороз О.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову, просить суд встановити факт, що вона постійно проживала з ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 та прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району.

2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2024 року (а.с.31) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 січня 2024 року (а.с.33) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року (а.с.42) було витребувано у Другої бориспільської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводились спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2024 року (а.с.70) було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 квітня 2024 року (а.с.79-80) до участі у розгляді цивільної справи було залучена ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник виконавчого комітету Гірської сільської ради не з`явився у судове засідання та направив на адресу суду лист (а.с.51, 76), в якому просить розглянути цивільну справу у відсутності представника відповідача.

ОСОБА_3 також не з`явився у судове засідання, він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджуються судовою кореспонденцією (а.с.96).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

23 січня 1963 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб, зареєстрований у Мартусівській сільській раді, про що був складений відповідний актовий запис №3, дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23 січня 1963 року (а.с.60).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26 березня 2015 року (а.с.9).

На день смерті ОСОБА_4 їй належала земельна ділянка площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №019379, виданого 15 січня 2004 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11 жовтня 2016 року (а.с.10).

ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 1 березня 1966 року, копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 29 жовтня 1988 року (а.с.12), серії НОМЕР_6 від 18 лютого 1998 року (а.с.13).

Спірні правовідносини регулюються положеннями книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76056442 від 2 березня 2024 року (а.с.53) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. Зі змісту довідки виконавчого комітету Гірської сільської ради №267-02-17-24 від 22 лютого 2024 року (а.с.62) вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали в будинку по АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_4 .. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району. За час свого життя ОСОБА_5 не оформив свої спадкові права на вказаний об`єкт нерухомого майна.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76056459 від 2 березня 2024 року (а.с.54) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась. Зі змісту довідки виконавчого комітету Гірської сільської ради №266-02-17-24 від 22 лютого 2024 року (а.с.61) вбачається, що ОСОБА_2 поховала свого батька ОСОБА_5 , з яким проживала разом в будинку по АДРЕСА_1 з 26 листопада 1996 року по день його смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даному будинку на день смерті ОСОБА_5 і по тепер проживає, не зареєстрована ОСОБА_2 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він знає ОСОБА_2 з народження. Йому відомо про те, що позивач проживала в будинку по АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 . Батьки позивача хворіли на рак, і вона доглядала їх. Після смерті матері ОСОБА_2 залишилась проживати з батьком ОСОБА_5 до дня його смерті.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є сусідом ОСОБА_2 і йому відомо про те, що вона останні 10 років перед смертю батьків проживала з ними в будинку по АДРЕСА_1 . Вона вела з ними спільне господарство, доглядала їх.

Аналіз вказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 постійно проживала з ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, і на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В такий спосіб позивач набула право власності на земельну ділянку площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району

Однак 15 грудня 2023 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мороз О.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16-18), якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкової земельної ділянки. Ця обставина свідчить про те, що право власності ОСОБА_2 на вказаний обєкт нерухомого майна не визнається.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала з ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 на день його смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №019379, виданим 15 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_4 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала з ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,6693 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартусівської сільської ради Бориспільського району, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №019379, виданим 15 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_4 .

Повний текст рішення суду складений 27 червня 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта