Справа № 465/6809/24
Провадження 2/465/3082/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2024 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючого судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Швед О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі також ТОВ «Юніт Капітал», позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №856104144 від03.05.2021 у розмірі 47130,25 грн.,а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 03.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №856104144у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від03.05.2021 №856104144.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, на підставі якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від03.05.2021 №856104144.

05.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №05/07/24, на підставі якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від03.05.2021 №856104144 на загальну суму 47130,25 гривень.

Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить суд позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором від03.05.2021 №856104144 в розмірі 47130,25 грн. та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 17.09.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.10.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Індутний-Шматько С.М., з використання сервісу «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав: кредитний договір з додатками, наданий позивачем суду у копіях, не був укладений ні в паперовій, ні в електронній формі, оскільки відсутні підписані обома сторонами оригінали; не підписані відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін; первісний кредитор коштів за кредитним договором не переказував, а відтак не виникло жодних прав, які він міг передати позивачу; набуття позивачем права вимоги до відповідача не є доведеним, а також має місце прострочення кредитора; нарахування у період карантину та військового стану процентів після закінчення строку кредитування, є безпідставним.

Разом із відзивом подано клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити у задоволенні позивачу у стягненні таких, оскільки витрати на правничу допомогу не повинні перетворюватись у спосіб збагачення. Вважає заявлену суму за декілька годин роботи адвоката необґрунтованою та неспівмірною пред`явленим вимогам, несправедливою і такою, що створює надмірний індивідуальний тягар для відповідача, на утриманні якої перебуває особа з інвалідністю І групи та неповнолітня дитина

Також, подано клопотання про витребування доказів, зокрема, оригіналу кредитного договору та доказів його підписання, мотивуючи не визнанням наданих позивачем копій, оскільки відповідач не підписувала їх жодним способом і не отримувала примірників підписаних кредитором, а подані до позивача та первісного кредитора заяви про надання оригіналів залишаються без відповіді.

Крім того, відповідач подав клопотання про надання оригіналів для огляду та виключення копій з числа доказів у справі, мотивуючи тим, що паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, а відповідач категорично заперечує проти використання наданих позивачем копій без огляду оригіналів безпосередньо судом.

21.10.2024 представник позивача з використання сервісу «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якому заперечення відповідача відхилено повністю мотивуючи тим, що для ознайомлення та підписання кредитного договору відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику й Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, після перевірки яких заявка була погоджена та надіслано на вказану відповідачем електронну адресу копію кредитного договору, що вважається офертою. Одночасно з переходом на сторінку для ознайомлення кредитного договору відповідачу на вказаний в Заявці номер, позикодавець надіслав персональний одноразовий ідентифікатор, який відповідач ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Крім цього, вважає, що перерахування коштів ОСОБА_1 підтверджують надані разом з позовною заявою докази, а саме: Платіжне доручення від 03.05.2021 та довідка АТ КБ «Приватбанк» №06_2/2024, а для спростування цієї обставини ОСОБА_1 має право надати виписку з банківського рахунку, де буде зазначено, що кошти вона отримала або вони не надходили в день підписання кредитного договору, чого остання не зробила.

Перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс» підтверджується наданою копією договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 та додаткових угод до нього, а також Витягом з реєстру прав вимоги від 13.07.2021 №142. У зв`язку з тим, що кредитний договір від 03.05.2021 №856104144 був укладений в межах дії часових рамок Договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, відповідна грошова вимога не може вважатися такою, що виникла в майбутньому. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу від 05.08.2020 №05/0820-01 між ТОВ «Таліон Плюс», в межах чинності такого. Перехід права вимоги до відповідача від ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» до позивача підтверджується копією договору факторингу від 05.07.2024 №05/07/24 та акта прийому-передачі Реєстру Боржників до такого, що в своїй сукупності спростовує, на думку позивача, висновки відповідача про не набуття позивачем права вимоги до нього.

Крім цього, зазначає, що предметом доказування справи є не факт укладання договорів факторингу, а перехід права вимоги за даними договорами. Позивачем надано всі належні докази на підтвердження даного факту, а саме реєстри прав вимог. Сторони факторингу не заперечують проти чинності даних договорів та угод, немають претензій один до одного, отже, вважають їх дійсним, чинним. Сторонамифакторингу є фактор та клієнт, а ОСОБА_1 не є стороною цих договорів, не маєвідношення взагалі до цих правовідносин.

Звертає увагу, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У позовній заяві позивач користувався безпосередньо статтею 625 ЦК України. При цьому, у позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України)так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України).

Заперечив проти клопотання про витребування доказів, вважаючи таке неаргументованим та безпідставним, оскільки до позовної заяви додано належно оформлені докази.

25.10.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Індутний- Шматько С.М., з використання сервісу «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що одноразовий ідентифікатор вказаний у законі як різновид електронного підпису і тому мав бути нанесеним на оригінал підписаного файлу програмним способом у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Підпис позичальника незалежно від волевиявлення кредитора має програмним способом наноситися підписувачем на оригінал кожного файлу, а не вписуватися у текст іншою ніж позичальник особою, з метою подання до суду. Зазначення в тексті паспортних даних, номера телефона, електронної адреси чи інших даних особи не є підписанням договору цією особою. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосувала ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора, взагалі реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, відсутні докази ідентифікації за номером телефону, який би належав відповідачу, та інших обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. У наданих позивачем копіях електронні підписи сторін саме як електронні дані - взагалі не нанесені; сторони у письмовій формі у жодному документі не погоджували можливість застосування аналогу відтворення власноручних підписів методом копіювання або підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Таким чином, відсутні докази того, що відповідач і первісний кредитор підписували кредитний договір з додатками будь-яким способом, а у довідці та алгоритмі, які видані односторонньо первісним кредитором, може бути вписана будь-яка інформація вигідна останньому, вони факту відсутності підписів не спростовують. Доказів виконання договору обома сторонами позивачем не надано.

Наголошує на тому, що відповідач категорично заперечує надані позивачем копії документів, а за відсутності оригіналів, відповідно до ч.6 ст.95 та ч.5 ст.100 ЦПК України такі підлягають відхиленню, оскільки копії невідомого походження, не підтверджені оригіналами, не можуть бути прийняті судом як докази. Розрахунок заборгованості не є доказом її наявності, оскільки не належить до засобів доказування, передбачених ст.76 ЦПК України, і не є первинним бухгалтерським документом, а є одностороннім відображенням розрахунків позивача та внутрішнім документом фінансових установ, який не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. А також, такий не підтверджений жодним первинним бухгалтерським документом та випискою по рахунку.

Звертає увагу, що заперечення позивача не спростовують доводів відзиву щодо набуття останнім права вимоги до відповідача, оскільки предметом відступлення ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги могла бути тільки реально існуюча, конкретно визначена вимога ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», якої на момент укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» не існувало. У даній справі, кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» датований 03.05.2021, натомість сам договір факторингу №28/1118-01, за яким відступлено право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», від 28.11.2018 року. Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання, яке нібито було відступлено, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс», а позивач набути таке від ТОВ «Таліон Плюс». Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за попередніми договорами факторингу.

Відтак, у задоволенні позову просить відмовити повністю.

06.11.2024 представник позивача з використання сервісу «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі, які за змістом аналогічні відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 07.11.2024 клопотання представника відповідачки про витребування доказів частково задоволено, зобов`язано позивача надати суду для дослідження оригінали письмових доказів та визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача, відповідача та/чи представника відповідача.

18.11.2024 представник позивача з використання сервісу «Електронний суд» подав заяву про виконання ухвали суду від 07.11.2024, в якій зазначає, що оригінал платіжного доручення №71501da1-c39b-4192-af8c-fd7d17b2e623 від 03.05.2021 щодо фактичного перерахунку грошових коштів за Кредитним договором №856104144 від 03.05.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ОСОБА_1 з відміткою АТ КБ «Приватбанк» про фактичне проведення платежу, Оригінал Кредитного договору №856104144 від 03.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 з графіком платежів, паспортом споживчого кредиту з електронними підписами обох Сторін, докази фактичного надсилання одноразового паролю-ідентифікатора та підписання ним ОСОБА_1 примірника оригіналу Кредитного договору №856104144 від 03.05.2021 у наданій суду редакції у дату укладання, докази фактичного надання ОСОБА_1 примірника оригіналу Кредитного договору №856104144 від 03.05.2021 у дату укладання, оригінал заявки ОСОБА_1 про видачу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредиту за Кредитним договором №856104144 від 03.05.2021 та умов, повідомлених їй до його укладання (оферта і акцепт), правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Алгоритм дій стосовно укладення кредитних договорів, порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення та погодження з ними у конкретній редакції, повні тексти: Договору факторингу від 28.11.2018 та всіх Додаткових угод до нього між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» та Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 та всіх Додаткових угод до нього, Виписка з рахунку НОМЕР_1 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у АТ КБ «Приватбанк» за дату 03.05.2021 з операцією щодо фактичного перерахунку грошових коштів на користь ОСОБА_1 знаходяться у первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у ТОВ «Юніт Капітал» вони відсутні. Договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» щодо передачі права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №856104144 від 03.05.2021 із додатками про ціну договору, актами приймання-передачі права вимоги та приймання-передачі кредитної справи, докази фактичної повної оплати за кожним вказаним договором знаходиться у ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс», у ТОВ «Юніт Капітал» вони відсутні.

В судовому засіданні 28.11.2024 судом роз`яснено представнику позивача право подати клопотання про витребування оригіналів доказів в юридичних осіб, в яких вони знаходяттся, копії яких ставить під сумнів представник відповідача, для огляду в судловому засіданні, у зв`язку з чим в судлвому засіданні оголошено перерву.

Однак, від позивача таке клопотання подано не було, натомість в судовому засіданні 28.11.2024 представник позивача зазначив, що до матеріалів справи долучено належні та допустимі докази, які підтверджуть викладені в позовні заяві обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором №856104144 від 03.05.2021 перед позивачем.

Представник позивача у зв`язку з технічних причин не зміг взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, втім подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, втім представник подав, з використання сервісу «Електронний суд» заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без участі відповідача та її представника за наявними матеріалами;у випадку подання позивачем нових клопотань відхилити їх запропуском строку встановленого ст. 83 ЦПК України та з підстав викладених в окремому запереченні, що подається відповідачем; клопотання сторони відповідача подані разом з відзивом задовольнити, та результати відобразити при винесенні рішення у справі.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності сторін, та їх представників на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

У відповідності доч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано паперову копію договору від 03.05.2021 №856104144 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , який, за твердженням позивача, укладено у формі електронного документа (том 1, а.с.21-26).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 13 250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.1.2 договору кредит надавався строком на 30 днів. На період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,74 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.4).

Встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. У пункті 1.5 договору зазначено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимоги наведена в додатку №1 до цього договору. Згідно з п.4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п.8.2 строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (том 1, а.с.80-89).

28.11.2019 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти п.8.2 договору в іншій редакції, а саме, що строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (том 1, а.с.30).

31.12.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме, що згідно з п.2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.3 договору належна до сплати клієнту сума, розмір якої погоджується сторонами в кожному реєстрі прав окремо (фінансування), сплачується фактором в порядку, погодженому сторонами у відповідному реєстрі прав вимоги. Пунктом 4.1 договору передбачено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Згідно з п.8.2 строк договору закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 13.07.2021 №142 до договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.05.2021 №856104144 на загальну суму 32502,25 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 13250,00 грн., по відсоткам 19252,25 грн. Сума фінансування за цим реєстром становить 40,00% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 9965767,53 грн. (том 1, а.с.50-52).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (том 1, а.с.104-112). Відповідно до п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, згідно з п.8.2 строк дії договору закінчується 04.08.2021 року.

Згідно з укладеними між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» додаткових угод від 03.08.2021 №2 та від 30.12.2022 №3, строк дії договору факторингу було продовжено до 31.12.2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 31.07.2023 №10 до договору факторингу від 05.08.2020 №05/0820-01, до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.05.2021 №856104144 на загальну суму 47130,25 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 13250,00 грн., по відсоткам 33880,25 грн. Сума фінансування за цим реєстром становить 1,90% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 25586694,30 грн. (том 1, а.с.53-55).

Крім того, 05.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу №05/07/24, пунктом 1.1 якого передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників. Сторони у договорі погодили, що документація, яка передається клієнтом фактору, це документи, що стосуються заборгованості окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимог до боржника щодо погашення заборгованості. Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до п.3.1 загальна сума прав вимоги, що відступаються, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників. Загальна сума прав вимоги становить 20285750,22 грн. (п.3.1), ціна продажу за договором становить 70601,30 грн. (том 1, а.с.93-103).

Відповідно до реєстру боржників від 05.07.2024 до договору факторингу від 05.07.2024 №05/07/24 (том 1, а.с.65-67) та акта прийому-передачі реєстру боржників від 05.07.2024, до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.05.2021 №856104144 на загальну суму 47130,25 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 13250,00 грн., по відсоткам 33880,25 грн. Ціна продажу цієї вимоги 125,88 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.18 Закону «Про споживче кредитування», відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. Положення цієї статті застосовуються до всіх подальших відступлень права вимоги за договором про споживчий кредит, які здійснюються новим кредитором.

Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Так, судом встановлено, що ТОВ «Юніт Капітал» мотивує свої вимоги тим, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Юніт Капітал», на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018, 2020 та 2024 роках, за якими відступлено право вимоги за кредитним договором №856104144 від 3 травня 2021 року.

Однак, позивач не довів допустимими та достовірними доказами укладення договору від 03.05.2021 №856104144 про надання кредиту між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Зокрема, позивачем на підтвердження позовних вимог надано паперову копію зазначеного договору, однак така не містить у повному обсязі підписів його сторін.

При цьому, позивач стверджує, що цей договір укладено у формі електронного документу.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7 ст.11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ч.1 ст.13 Закону «Про споживче кредитування»).

Між тим, відповідно до ч.3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою статті 11 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно зі ст.12 Закону «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 с.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Положеннями статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Судом встановлено, що представником відповідача ставилися під сумнів надані позивачем копії документів, зокрема, договір від 03.05.2021 №856104144 про надання кредиту, платіжне доручення щодо переказу кредиту відповідачу, вказувалося на необхідність надання оригіналів цих документів.

У зв`язку з тим, суд керуючись ч.6 ст.100 ЦПК України, в порядку вимог статті 84 ЦПК України, ухвалою від 07.11.2024 витребував у позивача оригінали документів, подані останнім у паперових копіях.

Однак, ТОВ «Юніт Капітал» без поважних причин оригіналів зазначених в ухвалі суду документів не надало, тому такі докази не повинні братися до уваги судом відповідно до частини шостої статті 100 ЦПК України.

Разом з тим, суд роз`яснив представнику позивача у судовому засіданні право витребувати докази у третіх осіб, зокрема, у первісного кредитора та/або банку, однак позивач таким правом для підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не скористався.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проте, в ході розгляду справи, позивачем не було доведено факту перерахування грошових коштів за кредитним договором на рахунок позичальника.

Суд критично оцінює надану позивачем копію платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 03.05.2021 (а.с.27, том І), оскільки така не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 та чинної на той час.

Довідка №06_2/2024 Приватбанку не містить доказів, що платіж було здійснено саме на рахунок відповідача (а.с.32, том І).

Інших первинних документів, які підтверджують факт проведення господарської операції, а саме надання кредитних коштів саме ОСОБА_1 за вищевизначеним кредитним договором, які відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", матеріали справи не містять.

При цьому суд критично оцінює наявні в матерілах справи копії довідок та заяв (а.с.117, том І), долучених на підтвердження факту виконання кредитного договору в частині перерахування коштів відповідачу, оскільки такі не містять ані підпису позичальника, ані підпису первинного кредитора, відтак, не можуть бути доказом отримання кредиту.

Також суд критично оцінює наявні в матеріалах справи копії документів, які містять відскановану копію підпису директора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" Сергія Сінченка та печатки даної юридичної особи (а.с.92, том І).

При цьому суд ставить під сумнів копії вказаних документів, враховуючи, що як на момент укладення кредитного договору 03.05.2021, так і на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 та підписання реєстру прав вимоги №142 від 13.07.2021 (а.с.50-52, 80-86, том І), директором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" визначено Андроннікову О.О., в той же час копії документів, які долучені на підтвердження отримання кредиту містять підпис ОСОБА_2 , що свідчить, що такі видані в інший період, ніж той, за яким відбувалась надання кредиту та перехід майнових прав, що суперечить правовій природі договору факторингу, відповідно до якого такі документи мають бути передані фактору при передачі права вимоги за договором факторингу.

Відтак, позивачем не доведено факту отримання ОСОБА_1 кредиту, а також наявності заборгованості ОСОБА_1 як перед первинним кредитором, так і перед ТОВ «Юніт Капітал».

Розрахунок заборгованості, складений в односторонньому порядку, сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», адже не відповідає вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі кредиту позичальнику, суми траншів кредиту та як наслідок загальну суму боргу тощо.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів на підтвердження продовженнчя строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01, оскільки додаткова угода №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028, якою викладено договір факторингу в новій редакції та продовжено строк дії факторингу до 31.12.2021 року не підписана сторонами та її текст не скріплено печаткою товариств.

Відтак, передача прав вимоги за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028 на підставі реєстру прав вимоги за №142 від 13.07.2021 відбулась поза межами строку дії договору факторингу.

Також суд критично оцінює копії реєстрів прав вимоги за договорами факторингу (а.с.50-56, 65-70, том І), оскільки, як зазначено представником позивача у позовній заяві та у заяві від 18.11.2024, оригінали таких у позивача відсутні, натомість до матеріалів справи долучено не скан копії повного реєстру, а по три окремі аркуші, які між собою не зв`язані ні текстом, ні нумерацією сторінок, ні іншим чином, що дало б змогу суду пересвідчитись у достовірності наданих доказів в частині переходу права вимоги за договорами факторингу.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

За таких обставин, слід дійти висновку про недоведеність позивачем позовних вимог.

Згідно з ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що необхідно у позові відмовити у повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 100, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10.

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 27.12.2024.

Суддя Кушнір Б.Б.