РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з останньої заборгованість у розмірі 7321,60 доларів США, що за курсом 25 гривень 26 копійок, відповідно до службового розпорядження НБУ від 03 вересня 2019 року, становить 184943 гривні 71 копійку, за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року, в тому числі: 1476,63 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 363,09 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом; 95,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5028,26 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,90 доларів США штраф (фіксована частина); 348,18 доларів США штраф (процентна складова); стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 26 жовтня 2007 року уклали кредитний договір №CSF0AN79350021. Відповідно до умов вказаного договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язується надати відповідачу кредит у розмірі 9748,29 доларів США терміном повернення не пізніше 24 жовтня 2014 року, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, визначені умовами кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат, передбачених умовами вказаного договору.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідачем забов`язання за кредитним договором не виконані, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №CSF0AN79350021, доданим позивачем до позовної заяви останнього.

Станом на 03 вересня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 7321,60 доларів США, в тому числі 1476,63 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 363,09 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 95,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5028,26 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,90 доларів США штраф (фіксована частина); 348,18 доларів США штраф (процентна складова).

В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідач повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України».

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву чи заперечень на позовну заяву суду не надала.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було розглянуто справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалено за результатами її розгляду заочне рішення від 01 червня 2020 року, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задоволено;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» станом на 03 вересня листопада 2019 року заборгованість за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року: 1476,63 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 91,91 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 95,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, а всього 1664,09 доларів США;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 516 гривень 23 копійки.

09 травня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року у справі № 712/13110/19.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заявлених вимог про скасування заочного рішення суду відповідач в своїй заяві зазначає, що в матеріалах справи № 712/13110/19 відсутні докази існування спору між позивачем та відповідачем.

До заяви про скасування заочного рішення суду відповідачем надано копію постанови Апеляційного суду Черкаської області у справі № 22-ц/793/68/16 від 28 січня 2016 року, якою скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року у справі № 712/2106/15-ц; в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за договором № CSF0AN79350021від 26 жовтня 2007 року відмовлено.

Доказів скасування постанови Апеляційного суду Черкаської області у справі № 22-ц/793/68/16 від 28 січня 2016 року матеріали справи не мстять і учасниками справи суду не надано.

Згідно ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року у справі № 712/13110/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено;

заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2023 року у справі №712/13110/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано;

розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представником відповідача Тертичною Л.Л. надано відзив на позовну заяву, в якому остання заперечила проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Зазначила, що при зверненні до суду з вказаним позовом позивач не повідомив суд, що набрало законної сили рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2106/15-ц, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року. Постанова Апеляційного суду Черкаської області є остаточним судовим рішенням у справі № 712/2106/15-ц. До суду касаційної інстанції судове рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, позивачем не оскаржувалось.

Позивачем відповідь на відзив не надано; представником позивача Назаренко С.М. надано копію постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги АТ КБ « Приватбанк» на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року у справі № 712/2106/15-ц.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив;

представник АТ КБ «Приватбанк» Назаренко С.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі;

відповіді на відзив позивачем не надано.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили; представник відповідача Тертична Л.Л. звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача; в задоволенні заявлених позовних вимог просила відмовити з підставі, викладених у відзиві на позовну заяву та заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

26 жовтня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 26 жовтня 2007 року укладено кредитний договір №CSF0AN79350021.

Згідно умов даного договору, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 9748,29 доларів США терміном повернення не пізніше 24 жовтня 2014 року, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, обумовлені кредитним договором.(а.с. 8-10).

Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат , визначених умовами кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_3 , станом на 03 вересня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 7321,60 доларів США, в тому числі: 1476,63 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 363,09 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 95,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 5028,26 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,90 доларів США штраф (фіксована частина); 348,18 доларів США штраф (процентна складова).

В зв`язку з невиконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ « Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року та судові витрати.

В своїй позовній заяві позивач - АТ КБ «Приватбанк» зазначив наступне:

«на виконання приписів п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Заходи забезпечення позову або доказів до подання цієї позовної заяви не здійснювались».

Зазначила, що при зверненні до суду з вказаним позовом позивач не повідомив суд, що набрало законної сили рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2106/15-ц, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року. Постанова Апеляційного суду Черкаської області є остаточним судовим рішенням у справі № 712/2106/15-ц. До суду касаційної інстанції судове рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, позивачем не оскаржувалось.

Відповідно до п.3) ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Позивачем відповідь на відзив не надано; представником позивача Назаренко С.М. надано копію постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги АТ КБ « Приватбанк» на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року у справі № 712/2106/15-ц.

Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено наступні факти і обставини:

В Соснівському районному суді м. Черкаси розглядалась справа № 712/2106/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року позов задоволено частково;

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSFOAN79350021 від 26 жовтня 2007 року в сумі 2159,91 доларів США та 250 грн., в т.ч. 1476,63 доларів США заборгованість за кредитом, 103,36 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 95,55 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 381,51 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, штраф (процентна складова) 102,85 доларів США, 250 грн. штраф (фіксована частина), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль DEAWOO, модель: MATIZ, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним Акціонерним Товариством ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року у справі № 712/2106/15-ц за поЗОВОМ ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 встановлено:

«Відповідно до укладеного договору № СSF0AN79350021 від 26.10.2007 року ОСОБА_1 26.10.2007 року отримала кредит у розмірі 12971,54 доларів США на наступні цілі: 9010,75 доларів США на купівлю автомобіля, 6,77 доларів США на реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 460,46 доларів США на оплату страхових платежів за договорами страхування (на строк до 25.10.2008 року), 270,32 доларів США винагорода за надання фінансового інструмент, 3223,25 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.10.2014 року».

«У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 грудня 2014 року має заборгованість - 2159,91 доларів США та 250 грн., яка складається з наступного: 1476,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 103,36 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 95,55 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 381,51 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 102,85 доларів США - штраф (процентна складова)».

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2016 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено;

рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року у даній справі скасовано;

в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановленою за результатами розгляду касаційної скарги АТ КБ «Приватбанк» на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року у справі № 712/2106/15-ц.

В постанові від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц Верховний Суд встановив:

«У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір №CSF0AN79350021, за умов якого банк надав останній кредит розміром 9748,29 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 24 жовтня 2014 року. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 31 грудня 2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2175,77 доларів США, яка складається з: 1476,63 доларів США - за кредитом, 103,36 доларів США - за процентами, 95,55 доларів США - з комісії за користування кредитом, 381,51 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 15,86 доларів США -штраф (фіксована частина) та 102,85 доларів США - штраф (процентна складова).

07 вересня 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" уточнило вимоги та просило у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року в розмірі 2159,91 доларів США та 250 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Daewoo», модель «Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний відповідачу на праві власності, шляхом продажу банком з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям зазначеного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України (далі - ДАІ МВС України) за свідченням про реєстрацію транспортного листа або дублікату для подальшої реалізації, а також надання всіх повноважень, також для здійснення продажу та вилучення автомобіля від застави його користувача разом з реєстраційними повідомленнями та комплектом ключів. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. В рахунку погашення заборгованості за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року в розмірі 2159,91 доларів США та 250

грн , з яких: 1476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 доларів США -заборгованість за відсотками за користування кредитом , 95,55 доларів США - заборгованість з комісії, 381,51 дол США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, 102,85 дол США - штрафу (процентна складова), 250 грн - штрафу (фіксована частина), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Daewoo", модель «Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного замість втраченого, зі поняттям реалізації зареєстрованого автомобіля з обліку в органах ДАІ України за свідченням про реєстрацію транспортної інформації або його дубліката для його подальшої, а також надання ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, крім того, для реалізації та зняття зареєстрованого автомобіля з обліку в органах ДАІ. Передати предмет застави - легковий автомобіль "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , правовстановлюючий документ про реєстрацію транспортного засобу в ПАТ КБ "Приватбанк" на період до реалізації з метою збереження предмета застави. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з вини відповідача, яка належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного і повного погашення, виникла заборгованість, у рахунок погашення якого позивач відповідно до умов кредитного договору та вимог статей 572 , 589 , 590 ЦК України та статті 20 Закону України "Про заставу" має право звернути стягнення на предмет застави.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вилучення та передачі в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до статті 16 ЦК України не є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року скасовано. У позові ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив з того, що ПАТ КБ "Приватюанк" не довів відповідності визначеного банком розміру заборгованості за кредитом з вартістю заставленого майна, оскільки з отриманих відповідачем у борг кредитних коштів 9748,29 доларів США, останнім сплачено кредит розмірі 7572,72 доларів США. Крім того, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не була проведена оцінка предмета застави у зв`язку з чим не доведена реальна вартість автомобіля Deawoo, модель Matiz.

Апеляційний суд також зазначив у своєму рішенні, що посилання на позивача на вартість автомобіля, яка визначена в пункті 34,5 договору застави у розмірі 45379 грн, не можуть бути взята до уваги як належний доказ, оскільки з моменту укладення договору із знеціненням національної валюти, вказана ціна застави не є актуальною на цей час.

В лютому 2016 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" Гринь К.А. звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно з яким остання отримала кредит розміром 9748,29

доларів США зі сплатою 12,96 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 24 жовтня. 2014 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та позичальником того ж дня укладено договір застави транспортного дискомфорту, відповідно до якого відповідач надав у заставу банку автомобіль марки "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить їй на праві власності.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором станом на 31 грудня 2014 року утворилася заборгованість розміром 2159,91 доларів США , з яких: 1476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 доларів США - заборгованість. за процентами, 95,55 доларів США - заборгованість за комісією, 381,51 дол США - пеня, 250 грн - штраф (фіксована частина) та 102,85 дол США - штраф (процентна складова).

Відповідно до пункту 2.3.7 кредитного договору від 26 жовтня 2007 року банк правомочності стягнути кредит до дати встановлення, передбаченої пунктом 7.1 цього договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно (передача предмета застави у володіння/заклад заставодержувача, вилучення, реалізації). предмета заставні) при настанні умов, передбачених пунктом 2.3.3 цього договору.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ПАТ "Приватбанк" обрав спосіб захисту порушених прав згідно із законом та умовами договору застави рухомого майна, а саме обрав спосіб звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду.

Згідно з пунктом 5.7.1. договору застави рухомого майна заставодержатель має право з надання задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

За змістом статті 23 договору застави рухомого майна звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Договором застави рухомого майна визначено, що звернення стягнення на предмет застави будь-яким із способів реалізувати за вибором заставодержателя.

Встановивши, що ОСОБА_5 належним чином не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет застави.

Чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень права заставодержателя на звернення стягнення на предмет застави, наданого відповідачем, у разі невиконання зобов`язань за договором.

Відповідно до договору застави рухомого майна від 26 жовтня 2007 року та договору купівлі-продажу №СФ-0014324 від 18 жовтня 2007 року, на момент їх укладання вартість транспортного засобу складала 45 379 грн. (пункт 34.5 договору застави).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_5 , заборгованість за кредитним договором становить 2159,91 доларів США.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що станом банку на січень 2016 року - на час розгляду справи апеляційним судом, борг відповідач перед позивачем становив 52610,12 грн.

Верховний Суд виходить з того, що відповідно до такої засади цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (стаття З ЦК України ) співмірність необхідно оцінювати з урахуванням конкретних обставин справи: розмір боргу та характеристики предмета застави.

З урахуванням розміру заборгованості та вартості предмета застави звернення стягнення на предмет застави судом першої інстанції є обґрунтованим.

Одночасно з урахуванням положення договору кредиту суд касаційної інстанції дійшов висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у такій частині.

Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у пункті 7.4. договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеного пені банком не нараховуються. Сплата пені створена в гривні.

У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня виплачується в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на дату сплати.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги банку щодо стягнення пені в іноземній валюті, не врахував зазначених вимог договору кредиту, а тому в цій частині судове рішення не відповідає вимогам законності.

Згідно договору застави рухомого майна звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодавця на реалізацію одним із способів, зокрема, шляхом продажу заставодержателем предмета застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем шляхом повторного продажу конкретному покупцю, в тому числі, з правом укладення заставодержателем. договору купівлі-продажу предмета застави від імені заставодавця.

За таких обставин Верховний Суд вважає за необхідне змінити рішення першої інстанції в частині стягнення пені за недовге виконання кредитних зобов`язань, як складової заборгованості, визначивши її в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату постановлення судового рішення судом касаційної інстанції.

З урахуванням розміру заборгованості за пенею - 381,51 дол США, що еквівалентно курсу долара до національної валюти України гривні - на час ухвалення судового рішення (1 долар США = 26,140 грн) необхідно стягнути пеню в розмірі 9972,67 грн.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає необхідним змінити другий абзац резолютивної частини рішення суду першої інстанції, виклавши її в такій редакції: «У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, який станом на 31 грудня 2014 року становить у розмірі 2 159,91 доларів США та 250 грн, з яких: 1 476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 95,55 дол. США - заборгованість за комісією, 10035,39 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, 102,85 доларів США - штрафу (процентна складова), 250 грн - штрафу (фіксована частина), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного пошкодження з обліку у відповідних органах ДАІ. України за свідченням про реєстрацію транспортного захворювання або його дубліката для його подальшої реалізації, та зняття нового автомобіля з обліку в органах ДАІ України, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також надання Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та умовам договорів».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду касаційної скарги АТ КБ « Приватбанк» на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року у справі № 712/2106/15-ц, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задоволено частково;

рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року скасовано;

рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року змінено, викладено абзац другої резолютивної частини в такій редакції:

«У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, який станом на 31 грудня 2014 року становить у розмірі 2 159,91 доларів США та 250 грн, з яких: 1 476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 95,55 дол. США - заборгованість за комісією, 10035,39 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, 102,85 доларів США - штрафу (процентна складова), 250 грн - штрафу (фіксована частина), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного пошкодження з обліку у відповідних органах ДАІ. України за свідченням про реєстрацію транспортного захворювання або його дубліката для його подальшої реалізації, та зняття нового автомобіля з обліку в органах ДАІ України, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також надання Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу»;

в іншій частині рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року залишено без змін;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 703 грн 80 коп;

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

26 жовтня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 26 жовтня 2007 року укладено кредитний договір №CSF0AN79350021.

Згідно умов даного договору, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 9748,29 доларів США терміном повернення не пізніше 24 жовтня 2014 року, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, обумовлені кредитним договором.(а.с. 8-10).

Таким чином, кінцевий термін повернення кредиту за кредитним договором №CSF0AN79350021 від 26 жовтня 2007 року 24 жовтня 2014 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 712/2106/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішення Апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року скасовано;

рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2015 року змінено, викладено абзац другої резолютивної частини в такій редакції:

«У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, який станом на 31 грудня 2014 року становить у розмірі 2 159,91 доларів США та 250 грн, з яких: 1 476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 95,55 дол. США - заборгованість за комісією, 10035,39 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, 102,85 доларів США - штрафу (процентна складова), 250 грн - штрафу (фіксована частина), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного пошкодження з обліку у відповідних органах ДАІ. України за свідченням про реєстрацію транспортного захворювання або його дубліката для його подальшої реалізації, та зняття нового автомобіля з обліку в органах ДАІ України, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також надання Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу».

Судовим рішенням у справі № 712/2206/15-ц між тими самими сторонами , що і у справі № 712/13110/19 позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу; підставою звернення з позовом і у справі № 712/2106/15-ц і у справі № 712/13110/19 є невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

Остаточним судовим рішенням у справі № 712/2106/15-ц визначено розмір заборгованості за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року станом на 31 грудня 2014 року, тобто після настання кінцевого терміну розрахунку за цим кредитним договором, в розмірі 2 159,91 доларів США та 250 грн, з яких: 1 476,63 доларів США - заборгованість за кредитом, 103,36 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 95,55 дол. США - заборгованість за комісією, 10035,39 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за кредитним договором, 102,85 доларів США - штрафу (процентна складова), 250 грн - штрафу (фіксована частина);

в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки "Daewoo", модель "Matiz", 2006 року випуску, легковий комбі-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного пошкодження з обліку у відповідних органах ДАІ. України за свідченням про реєстрацію транспортного захворювання або його дубліката для його подальшої реалізації, та зняття нового автомобіля з обліку в органах ДАІ України, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також надання Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Враховуючи викладене, позивач у справі № 712/13110/19 - АТ КБ «Приватбанк» в лютому 2015 року, тобто після 24 жовтня 2014 року - кінцевого терміну повернення кредиту за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/2105/15-ц з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, який виник у останньої станом на 31 грудня 2024 року, який просив стягнути шляхом звернення на предмет застави.

Доказів невиконання відповідачем остаточного судового рішення у справі № 712/13110/19 матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.

Крім того, представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2020 року у справі № 712/13110/19 заявлено про застосування строку позовної давності у справі (п.1.1), зазначено, що при ухваленні заочного рішення судом не враховано, що кінцевий термін повернення кредиту визначений п.7.1 ч.7 «Особливі умови» кредитного договору №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (т.1 а.с.53), а з позовом АТ КБ «Приватбанк» звернулось 04 жовтня 2019 року ( т.1 а.с.2), тобто з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, умовами якого визначений кінцевий термін повернення кредиту 24 жовтня 2014 року, право позивача було порушене з 25 жовтня 2014 року, тому перебіг строку позовної давності почався в 2014 році та сплив в 2017 році, а з позовом позивач звернувся до суду лише 04 жовтня 2019 році, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості захистити своє право чи інтерес через суд.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 751/1733/22

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 30 червня 2022 року у справі № 947/25785/19, Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів змісту.

Згідно частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.

В частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що:

«за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу)».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, умовами якого визначений кінцевий термін повернення кредиту 24 жовтня 2014 року, право позивача було порушене з 25 жовтня 2014 року, тому перебіг строку позовної давності почався в 2014 році та сплив в 2017 році, а з позовом позивач звернувся до суду лише 04 жовтня 2019 році, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказів наявності поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем матеріали справи не містять і позивачем суду не надано. З клопотанням про поновлення пропущеного строку позовної давності позивач до суду не звертався.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив; відповіді на відзив та клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем суду не надано; доказів наявності поважних причини пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №CSF0АН79350021 від 26 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 253, 256, 257, 260, 261, 509, 526, 530, 554, 559, 611, 629, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 133, 141, 263, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заявлених позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Борєйко