Справа № 204/3917/24
Провадження № 2/204/2314/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на дитину у розмірі частини, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 квітня 2024 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що в шлюбних відносинах у них народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час шлюб розірвано. Після припинення між ними сімейних відносин дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Не погодившись з позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. Позивачка з позовом про стягнення аліментів звернулася до суду коли він вступив до лав ЗСУ та наразі перебуває на лінії фронту, захищаючи цілісність України. До того ж він має батьків пенсійного віку, яким допомагає забезпечити належний рівень життя, враховуючи захворювання, що вони мають. Так пенсійне забезпечення матері, складає в середньому 3763,43 грн, а батько 4109,52 грн. При цьому, одна з пенсій має йти на оплату комунальних послуг. Батько хворіє на цукровий діабет ІІ типу, середнього ступеню тяжкості; діабетична полінейропатія нижніх кінцівок, ішемія стоп ІІ ст.; дифузійний кардіосклероз, гіперметопія слабкого ступеню обох очей та інші захворювання. Окрім того, він має старшого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не дивлячись на те, що він є повнолітнім також поки потребує його допомоги. Зазначає, що він не відмовляється від сплати аліментів та погоджується на стягнення їх у розмірі 1/6 від усіх видів його доходу, що в грошовому еквіваленті буде коливатися від 5000,00 грн. до 10 000,00 грн. на місць, в залежності від отриманого доходу. Як йому відомо позивачка проживає у США, має роботу та утворила нову сім`ю, а отже має певній дохід.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник надав до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Справу просила розглянути за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю, позивачем у даній справі, та знаходиться на її утриманні.

Добровільно матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини відповідач не надає, а доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не представлено.

Долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву квитанції, в якості доказу надання дитині матеріальної допомоги, суд не може прийняти, оскільки з них не можливо встановити отримувача.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим, з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просила суд визначити аліменти на малолітню дитину в частині від заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а судом, під час розгляду даної справи, не було встановлено обставин, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй малолітній дитині саме в такому розмірі, який (розмір) буде достатнім для його утримання і сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, та гарантуватиме їй належний рівень життя, що повністю узгоджується з положеннями статті 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини слід встановити з урахуванням того, що він (розмір) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 18 квітня 2024 року.

Визначаючи частку заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд врахував, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому дійшов висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/5 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому слід зазначити, що батько зобов`язаний забезпечити достатній та гармонійний розвиток дитини в межах своїх можливостей, а в разі зміни його матеріального стану, він має право звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності обставин для зменшення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на неповнолітню дитину в частині від заробітку відповідача і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на дитину у розмірі 1/5 частини, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 квітня 2024 року.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1211 грн. 20 коп. (ч. ч. 1-2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 180-182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на дитину у розмірі 1/5 частини, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 квітня 2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова