ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» січня 2024 року

м. Харків

справа № 638/17477/21

провадження № 22ц/818/84/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю. М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивач - Приватна фірма «А-ТЕТ», представниця позивача Дзюба І. М.,

відповідачка ОСОБА_1 , представник відповідачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року в складі судді Семіряда І.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року Приватна фірма «А-ТЕТ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної фірми «А-ТЕТ» заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення, що склалася за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року у сумі 31 158,69 грн, три відсотки річних - 1493,70 грн, інфляційні втрати - 3061,41 грн, судові витрати покласти на відповідачку.

Не визнавши позовні вимоги у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з Приватної фірми «А-ТЕТ» на її користь суму в розмірі 28 852,05 грн на відшкодування матеріальної шкоди, суму в розмірі 3 840 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати в розмірі 1500,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року позов Приватної фірми «А-ТЕТ» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватної фірми «А-ТЕТ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення 30 988,66 грн, три відсотки річних 74,09 грн, інфляційні втрати 249,58 грн, сплачену суму судового збору, пропорційно до задоволених вимог 2081,60 грн, а всього 33 403,93 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, розглянути зустрічну позовну заяву, задовольнити зустрічний позов, відмовити у задоволенні позовної заяви Приватної фірми «А-ТЕТ», розглянути акт-претензію до Приватної фірми «А-ТЕТ» від 08 лютого 2022 року та визнати його дійсним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, не постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального провадження. Зазначила, що з 15 жовтня 2017 року централізоване опалення в її квартиру не надається. Тобто фактично вона не користується цими послугами та такими неправомірними діями їй спричинено моральну шкоду. Вважала, що залишення без розгляду її зустрічної позовної заяви є перешкоджанням доступу до правосуддя та права на справедливий суд, що призвело до неповноти судового розгляду, а всі докази з її сторони не були досліджені судом. Вказала, що 24 жовтня 2022 року електронною поштою направлено клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки її представниця перебуває за кордоном. Це клопотання було підписано, сфотографовано та направлено до суду, однак підписати цей документ електронним цифровим підписом вона не могла, тому що електронний носій втрачено і строк дійсності підпису сплив. Однак, суд не зареєстрував дане клопотання та направив зауваження, що суд не може реєструвати документи не підписані електронним цифровим підписом, що є грубим порушенням її прав, особливо у воєнний стан. На її інформаційний запит від 26 червня 2023 року судом надано відповідь про те, що її клопотання про відкладення судового засідання в автоматизованій системі документообігу суду відсутні. Посилалася на те, що суду першої інстанції достеменно відомо про наявність в Україні воєнного стану, який існує і по теперішній час, а місто Харків знаходиться безпосередньо поблизу зони бойових дій та неодноразово місто Харків уражено ракетними ударами, що становить небезпеку для життя та здоров`я людей. Оскільки місто Харків знаходиться в зоні бойових дій, часто не було «інтернет» зв`язку та відключалося електропостачання, що позбавляло можливості її участі в режимі відеоконференції та отримання інформації з сайту електронного суду та подання процесуальних документів, заяв та клопотань. В подальшому її ноутбук був пошкоджений внаслідок частих переїздів, тому користуватися системою електронного суду не було можливості, втрачений електронний носій, на якому зберігався електронний цифровий підпис. Вказала, що жодних повідомлень про виклик до суду вона не отримувала. Вона здійснює догляд за своєю матір`ю 1932 року народження, яка є внутрішньо переміщеною особою. Посилалася на те, що її представниці судові повістки не направлялися. 27 січня 2023 року надіслано лише одне SMS - повідомлення на номер, яким вона не користується, але заяви про надсилання SMS - повідомлень представником не подавалось. Вважала, що судом першої інстанції не прийнято до уваги рекомендації Ради суддів України, роботи судів в умовах воєнного стану. Зазначила, що представником позивача ОСОБА_3 подано клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду вже після виходу суду до нарадчої кімнати після розгляду позовної заяви по суті та вирішення питання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, що свідчить про недобросовісну поведінку представника позивача.

10 серпня 2023 року поштою до суду апеляційної інстанції від Приватної фірми «А-ТЕТ» надійшов відзив, в якому Приватна фірма «А-ТЕТ» вважала ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначила, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про останні два судові засідання, що є підставою для залишення її зустрічного позову без розгляду. Заяв про розгляд справи у її відсутності подано не було.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 25 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди та призначено справу до розгляду в приміщенні Харківського апеляційного суду на 19 вересня 2023 року о 11:30.

25 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції надано адвокаткою Найдьоновою О. Г. наказ про її заміну на адвоката Шандулу О. О. Доручення на надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 датовано 24 липня 2023 року. З матеріалами справи адвокат Шандула О. О. ознайомився 16 серпня 2023 року, ОСОБА_1 в неповному обсязі 31 серпня 2023 року.

06 вересня 2023 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надіслала клопотання про зупинення розгляду справи, в якому вона фактично просила відкласти розгляд справи на 2 місяця для заміни адвоката Шандули О. О. на іншого адвоката, про що вона написала заяву до Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги зі скаргою на дії адвоката Шандули О. О.

18 вересня 2023 року від ОСОБА_1 та 19 вересня 2023 року від адвоката Шандули О. О. до суду апеляційної інстанції надійшли заяви (клопотання) про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою адвоката Шандули О. О. Справу призначено до розгляду на 07 листопада 2023 року о 10:00.

31 жовтня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_5 надійшла заява про вступ у справу як представниці ОСОБА_1 за дорученням про надання безоплатної вторинної допомоги від 26 жовтня 2023 року.

03 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що її представниця ОСОБА_5 не виконала свої повноваження щодо неї та Харківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги не вирішив питання щодо надання їй іншого адвоката та надала копію скарги на дії адвокатки.

07 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від адвокатки Лютянської Н. С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що заміна адвоката на сьогоднішній день не здійснена та не узгоджена правова позиція з ОСОБА_1

07 листопада 2023 року розгляд справи розпочато та оголошено перерву до 28 листопада 2023 року о 10:00.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження та перехід розгляду справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.

13 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява адвокатки Лютянської Н. С. про ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона ознайомилася 14 листопада 2023 року.

23 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ОСОБА_1 ознайомилася в повному обсязі 24 листопада 2023 року.

24 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від адвокатки Лютянської Н. С. надійшла заява про її заміну на іншого адвоката по цій справі.

27 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про ознайомлення з технічним записом судового засідання від 07 листопада 2023 року, з яким вона ознайомилася 27 листопада 2023 року.

28 листопада 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з заявою нового адвоката Шевченко Н. В., Ткачова В. О. (доручення від 22 листопада 2023 року) для ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні оголошено перерву на 05 грудня 2023 року о 09:00.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року об`єднано в одне провадження розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року за позовом Приватної фірми «А-ТЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

12 січня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення щодо клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів, виклику свідків, визнання обов`язковою явку свідків, проведення виїзного засідання та залишення відзивів на апеляційні скарги без розгляду, в яких представниця позивача просила відмовити за їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Розгляд справи призначено на 16 січня 2024 року о 10:30.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотань щодо витребування доказів, виклику свідків, визнання обов`язковою явку свідків, проведення виїзного засідання та залишення відзивів на апеляційні скарги без розгляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та вважали, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В суді апеляційної інстанції представниця Приватної фірми «А-ТЕТ» заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та пояснила, що ОСОБА_1 не з`являлася в судові засідання без поважних причин. Будь яких клопотань щодо зміни свого місця проживання або відкладення розгляду справи не надавала. Вважала, що суд першої інстанції правильно залишив зустрічний позов без розгляду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлена ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, у зв`язку з чим наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2021 року Приватна фірма «А-ТЕТ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної фірми «А-ТЕТ» заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення, що склалася за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року у сумі 31 158,69 грн, три відсотки річних - 1493,70 грн, інфляційні втрати - 3061,41 грн, судові витрати покласти на відповідачку.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 17 грудня 2021 року.

Не визнавши позовні вимоги у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути з Приватної фірми «А-ТЕТ» на її користь суму в розмірі 28 852,05 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 3 840 000,00 грн - на відшкодування моральної шкоди та судові витрати 1 500,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа №638/17477/21, провадження №2/638/3232/21) прийнято до спільного розгляду, об`єднавши його з первісним позовом Приватної фірми «А- ТЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №638/17477/21, провадження №2/638/2966/22); присвоєно єдиний унікальний номер справи 638/17477/21 та номер провадження 2/638/2966/22; запропоновану відповідачу за зустрічним позовом у 15-денний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив, який повинен відповідати вимогам статей 178, 179 ЦПК України; призначено підготовче засідання на 24 листопада 2022 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 27 січня 2023 року.

У даній справі судові засідання призначалися неодноразово, зокрема на 27 січня 2023 року та 21 лютого 2023 року.

Судові повістки про день, час та місце розгляду справи на вказані дати судом першої інстанції надіслані на зазначену ОСОБА_1 адресу, однак були повернені до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.157-158, 175-176 том 2).

21 лютого 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника приватної фірми «А - ТЕТ», яке також заявлено і у судовому засіданні, про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Разом з цим, у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин неявки є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

У разі першої неявки позивача в судове засідання та при умові, що суд визнав поважними повідомлені позивачем суду причини неявки в судове засідання, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, у судові засіданні, призначені на 27 січня 2023 року та 21 лютого 2023 року, ОСОБА_1 не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Судові повістки про день, час та місце розгляду справи на 27 січня 2023 року та 21 лютого 2023 року судом першої інстанції надіслані на зазначену ОСОБА_1 адресу, однак були повернені до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

21 лютого 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника приватної фірми «А - ТЕТ», яке також було заявлено і у судовому засіданні, про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, а також те, що судові повістки про день, час та місце розгляду справи на вказані дати судом першої інстанції надіслані на зазначену позивачкою за зустрічним позовом адресу були повернені до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток у день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про належність повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, призначені на вказані дати.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду 19 квітня 2023 року у справі № 569/17182/21(провадження № 61-12419св22).

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути також й поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» (заява № 11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України поняття «може», «має право», «за власною ініціативою» та інші подібні за змістом законодавець не застосовує. Отже, процесуальним законом не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позову без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відноситься до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Верховний Суд у постановах від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20), від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), від 7 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21) зазначив, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як потребою забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у якнайшвидшому розгляді справи, а отже, зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позов без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Тож зазначена правова норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити зволікання з розглядом справи.

Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена права надіслати клопотання до суду про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності, що свідчить про ухилення позивачкою від свого обов`язку бути зацікавленою у розгляді справи, та зловживання своїми процесуальними правами у справі. Її посилання на те, що в подальшому її ноутбук був пошкоджений внаслідок частих переїздів, тому користуватися системою електронного суду не було можливості, втрачений електронний носій, на якому зберігався електронний цифровий підпис судова колегія не приймає до уваги, оскільки вона або її представник не були позбавлені можливості замовити проведення відеоконференції в найближчому до її або її представника місця проживання суді першої інстанції. Також, позивачка не була позбавлена права звернутися за правовою допомогою до інших адвокатів.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, адже позивачка, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, не з`явився у судові засідання, призначені на 27 січня 2023 року та 21 лютого 2023 року, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Законних підстав для відкладення розгляду справи у суду першої інстанції не було.

Суд першої інстанції надав належну оцінку поведінці позивачки, вжив усіх необхідних заходів для надання позивачці достатніх можливостей для викладення своєї позиції з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7181св22), 19 квітня 2023 року у справі № 569/17182/21(провадження № 61-12419св22).

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Аргументи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції введення в Україні воєнного стану не заслуговують на увагу, оскільки між воєнним станом (бойовими діями) у державі та неявкою в судове засідання має бути причинний зв`язок, підтверджений належними доказами (постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/21179/21 (провадження № 61-12710св22). Проте, крім наявності воєнного стану на території України, представниця зустрічного позову не посилалася на будь-які інші обставини, які перешкоджали з`явитися в судові засідання. Крім того зустрічна позивачка (його представниця) не була позбавлена можливості порушити перед судом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з дотриманням статті 212 ЦПК України (Постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 686/16213/21 (провадження № 61-2671св23).

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що судом першої інстанції не постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального провадження, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, зокрема ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року, зі змісту якої вбачається, що судом першої інстанції здійснено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються розгляду справи по суті, тому до уваги не приймаються.

Враховуючи викладене, підстав вважати, що суд першої інстанції при розгляді даної справи неправильно застосував норми матеріального права чи допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Що стосується постановлення окремої ухвали відносно адвокатки Приватної фірми «А-ТЕТ» Дзюба І. М. слід зазначити наступне.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вважала, що адвокатка відповідача немає повноважень на представлення інтересів відповідача, тому відносно неї необхідно постановити окрему ухвалу.

Частиною 2 статті 262 ЦПК України передбачено, що суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Частина 4 статті 62 ЦПК України передбачає, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Матеріали справи свідчать про те, що адвокатка Дзюба І. М. є представницею Приватної фірми «А-ТЕТ» на підставі ордеру (а. с. 212, т.1, а. с. 234, 251, т. 3).

До посилань ОСОБА_1 щодо того, що ордер повинен бути засвідчений підписом судді судова колегія відноситься критично, оскільки частина 5 статті 62 ЦПК України передбачає можливе посвідчення копії ордеру суддею. В матеріалах справи міститься оригінал ордеру, який посвідчення не потребує.

З огляду на наведене підстав для постановлення окремої ухвали щодо адвокатки Дзюба І. М. не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 січня 2024 року.