ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Суми

Справа №584/1206/22

Номер провадження 22-ц/816/777/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна»,

відповідачі ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод»

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05 грудня 2023 року у складі судді Токарєва С.М., ухвалене у м. Путивль, повний текст якого складено 15 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі - ССК «Ярославна») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» про визнання за ним права володіння та користування земельною ділянкою, кадастровий номер якої :05:000:0234, площею 0,7061 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 25.05.2010 року, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 , а також визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2010 року між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого остання передала позивачеві у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку, кадастровий номер якої :05:000:0234, загальною площею 0,7061 га. Вказаний договір було зареєстровано у Путивльському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП ЦДЗКА за № 80 від 27.10.2010.

В той же час, вищевказана земельна ділянка вдруге передана в оренду ТОВ «Кролевецький комбіркомовий завод» та право оренди земельної ділянки кадастровий № :05:000:0234 зареєстровано 18.12.2020 на підставі договору оренди землі від 18.12.2020.

Посилаючись на те, що, в період дії договору оренди землі від 25.05.2010 року, між відповідачами було укладено ще один договір оренди цієї самої земельної ділянки, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05 грудня 2023 року позов Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» задоволено.

Визнано за Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» право володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер :05:000:0234, площею 0,7061 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 25.05.2010, укладеного між Сільськогосподарським споживчим кооперативом «Ярославна» та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір оренди землі від 18.12.2020, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод».

Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» на користь Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» по 3101,25 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод», посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку відповідача свідчить про недоведеність позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ССК «Ярославна», не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» - Баулінової Н.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 05.05.2003 № 140, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.04.2008 відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,7061 га, розташованої на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 9).

Відповідно до договору оренди землі від 25.05.2010, укладеного між ОСОБА_1 та ССК «Ярославна», який 27.10.2010 зареєстрований Путивльським районним реєстраційним відділом Сумської регіональної філії ДП ЦДЗКА, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за № 80 від 27.10.2010, ССК «Ярославна» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,7061 га строком на 20 років, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 6-7, 75-76).

З фотокопії листа Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 31.05.2023 № 1427/15-23 та викопіювання з Книги реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі вбачається, що за порядковим № 2080 наявний реєстраційний запис № 80 від 27.10.2010 про реєстрацію договору оренди землі, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ССК «Ярославна» код 30934805, кадастровий № 050000234, розмір 0,7061 га, термін договору оренди 20 років. При перевірці відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим № :05:000:0234 встановлено, що відомості про вищезазначений договір оренди до Державного земельного кадастру не вносились (а.с. 75-76).

Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25.05.2010 та акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 25.05.2010, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, площею 0,7061 га, кадастровий № 050000234, і належить ОСОБА_1 та проведена передача в оренду зазначеної земельної ділянки ССК «Ярославна» (а.с. 8).

Як вбачається з фотокопії договору оренди землі від 18.12.2020, його укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод», предметом договору є земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :05:000:0234, площею 0,7061 га, розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 55-56).

Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.11.2022 підтверджена та обставина, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,7061 га, кадастровий № :05:000:0234, перебуває в оренді ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод», дата державної реєстрації права 18.12.2020, номер запису про право в державному реєстрі прав - 39863988 (а.с. 12).

Копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2022 підтверджено, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0234 зареєстровано 18.12.2020 на підставі договору оренди землі від 18.12.2020, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод» (а.с. 13-14).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Задовольняючи позовні вимоги ССК «Ярославна», суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі від 18.12.2020 року було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: в період дії договору оренди землі від 25.05.2010, укладеного між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку про порушення прав позивача та необхідність їх захисту в обраний позивачем спосіб, оскільки одна й та сама земельна ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними з різними орендарями.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Статтями 125, 126 ЗК України, у редакції, чинній станом на час укладення договору оренди між ОСОБА_1 і ССК «Ярославна», визначено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній станом на час укладення договору оренди від 25.05.2010, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір оренди від 25.05.2010 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, тому набув чинності у відповідності до ст. 18 Закону України «Про оренду землі».

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачами, що на час підписання 18.12.2020 року оскарженого договору оренди землі та реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» був чинним договір оренди цього ж об`єкта, підписаний 25.05.2010 і зареєстрований Путивльським районним реєстраційним відділом Сумської регіональної філії ДП ЦДЗКА, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за № 80 від 27.10.2010.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз 4 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 3 частини 1 ст. 395 ЦК України встановлено, що одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 102-1 ЗК України).

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України).

Згідно зі ст. 369 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього кодексу.

Пунктом а, в частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання угоди недійсною.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи, що на час підписання оскарженого договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше.

На переконання колегії суддів, у супереч доводам апеляційної скарги, вирішуючи цей спір судом першої інстанції в повній мірі встановлено наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання договорів оренди землі недійними, наведено мотиви в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким конкретно нормам законодавства не відповідає оспорюваний договір.

Доводи апелянта про відсутність зареєстрованого права оренди Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» в Державному земельному кадастрі не спростовують висновків суду, оскільки відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року з 01 січня 2013 року розпочав свою роботу Державний земельний кадастр геоінформаційна система відомостей у якій здійснюється державна реєстрація земельних ділянок. Так у п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» було визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Крім того, у п. 4 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Не перенесення даних щодо права оренди позивача з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку не анулює його право оренди, що було зареєстровано на час виникнення такого права.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролевецький комбікормовий завод» залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов