Березівський районний суд Одеської області
04.07.2024
Справа № 508/505/24
Провадження № 2/494/487/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами справи №508/505/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на виплати, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 року з Миколаївського районного суду Одеської області до Березівського районного суду Одеської області надійшла вказана справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на виплати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024 року, вищевказана справа надійшла у провадження судді Римаря І.А. та передана до розгляду 28.06.2024 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивач посилається на те, що 25.12.2022 року його брат одружився з відповідачем, однак 06.06.2023 року остання звернулась до Березівського районного суду Одеської області з заявою про розірвання шлюбу, 14.06.2023 року вказану справу за позовом про розірвання шлюбу направлено до Миколаївського районного суду Одеської області за підсудністю. 26.09.2023 року ухвалою суду зупинено провадження по справі, 04.10.2023 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу про зупинення провадження, 20.10.2023 року Ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито провадження по справі, ухвалою суду за заявою ОСОБА_2 апеляційне провадження закрито та ухвалою Миколаївського районного суду закрито провадження по справі. ОСОБА_1 вважає, що шлюб був припинений на стадії розгляду справи, у зв`язку зі смертю його брата ОСОБА_1 , отже відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї загиблого, тому втратила право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця. На підтвердження вказаного, позивач не надав суду жодного з документів на які посилається, зокрема ухвал суду, про які зазначає у позові, також відсутні будь-які докази отримання відповідачем одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю чоловіка військовослужбовця.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства, позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Аналогічна позиція вказана у постанові Верховного суду від 16.07.2020 по справі № 908/2828/19 (№ в ЄДРСР 90565972); від 18.06.2020 по справі № 909/965/16 (№ в ЄДРСР 89910851); від 07.05.2020 по справі № 922/3059/16 (№ в ЄДРСР 89318804); від 09.04.2020 по справі № 10/Б-743 (№ в ЄДРСР 88868235) відповідно до якої «Системний аналіз статей 80, 269 ГПК свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача) (висновок викладений в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 913/317/18 та від 22.05.2019 у справі № 5011-15/10488-2012)».

Згідно висновку ВС від 20.10.2020 по справі № 756/671/19 (№ в ЄДРСР 92335060), «Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Пункт 8 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачає: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Надані інші докази, зроблені ксерокопіюванням, без зазначення знаходження оригіналів вищевказаних доказів та відповідного засвідчення.

Також позивачем до позовної заяви не долучено будь-яких доказів сплати судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подачу позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1211.20 грн.

Тобто, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому законом, та не зараховано відповідну суму до спеціального фонду Державного бюджету України, також недодано документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Більш того, позовна заява взагалі не містить пунктів 6,7,8,9,10 частини 3 статті 175 ЦПК України та позивачем про це не зазначено у ній.

Вказані недоліки перешкоджають продовженню розгляду справи по суті.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, не надання доказів, не надання ціни позову, несплата судового збору, тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260,294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на виплати - залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар