Справа № 128/4492/24

РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Літневській А.Р.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка представляє інтереси неповнолітніх дітей (законний представник) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа Вінницька міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка представляє інтереси неповнолітніх дітей (законний представник) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вінниця померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого ввійшла 1/3 частина квартири під АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 був спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , не має. Спадщину після смерті матері ОСОБА_4 її син ОСОБА_5 прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявив про відмову від неї. Однак свої спадкові права у нотаріуса він не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний номер: НОМЕР_1 ВЗАЦСу м. Остергофен. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема: 1/3 частина квартири під АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вимог закону прийняли та отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом в частці кожна на 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 . Однак отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири під АДРЕСА_2 спадкоємці не можуть, так як ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4 у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та на день смерті матері був зареєстрований за іншою адресою зі спадкодавцем, хоча по день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 , вів з нею спільне господарство. В зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 та зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є різними, в даний час заявниця не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на дітей після смерті ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири під АДРЕСА_2 .

Від встановлення даних фактів залежить право заявника на оформлення спадкових прав. Встановлення даних фактів не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право, оскільки інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 відсутні, а отже, відсутній і спір про право.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Байдак В.Г. подали суду заяви, згідно яких вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять вимоги заяви задоволити та винести рішення по справі, змін та доповнень не мають.

Представник заінтересованої особи Вінницької МР в особі Коваль Д.О. також подала суду заяву, згідно якої при вирішенні судового спору покладається на розсуд суду, справу просить розглянути у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вінниця померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого ввійшла 1/3 частина квартири під АДРЕСА_1 (а.с. 23, 24).

ОСОБА_5 був спадкоємцем за заповітом після смерті матері, що підтверджується заповітом від 19 вересня 2013 року (а.с. 22).

Спадщину після смерті матері ОСОБА_4 її син ОСОБА_5 прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявив про відмову від неї.

Однак свої спадкові права у нотаріуса він не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний номер: НОМЕР_1 ВЗАЦСу м. Остергофен (а.с. 30-31,32).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема: 1/3 частина квартири під АДРЕСА_1 , яка належала його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12-18).

Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вимог закону прийняли та отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом в частці кожна на 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 (а.с.25-26).

Державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори листом за № 963/01-16 від 18.07.2024 року роз`яснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив своїх спадкових прав (а.с.41).

Факт того, що ОСОБА_5 постійно проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини, підтверджується наступними доказами: довідкою МКП «Управляюча компанія «Замостя» від 01.07.2024 року № 1864, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_4 з нею проживав її син ОСОБА_5 ; актом № 439 від 28 червня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 (син) та ОСОБА_4 постійно проживали та вели спільне господарство по день смерті останньої (а.с. 37-38).

Дані правовідносини регулюються наступними нормативно-правовими положеннями. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відтак, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також слід зазначити, що у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

За змістом ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти, про які просить та надає підтвердження ОСОБА_1 , а їх встановлення має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації його прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факти про який просить заявник.

Таким чином, встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем та породжує для заявника юридичні наслідки, він зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога його законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть змогу реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 11,12, 13,18, 247, 315, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників:

Заявник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа Вінницька МР, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.12.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО