БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/663/24, cправа № 361/1300/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» травня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань

Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно подружжя,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь судовий збір у розмірі 4 752 грн. 80 коп.

В обґрунтування вимог зазначається, що 14 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між сторонами.

Від спільного подружнього життя у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05 жовтня 2021 року позивачем за особисті кошти, надані йому батьком ОСОБА_4 , придбано транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Право власності на автомобіль позивач зареєстрував за відповідачем.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач одноособово користується автомобілем, на компроміс щодо вирішення питання про повернення транспортного засобу не йде. З підстав припинення права власності на майно та визнання майна особистою приватною власністю позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 09 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

21 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

20 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати за нею право власності на частини автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер

НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виділити їй у власність автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути з неї на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 59 410 грн. 00 коп.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що за час перебування у шлюб сторонами придбано вищевказаний транспортний засіб, який перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_2 Транспортний засіб насамперед потрібен їй для забезпечення фізичного, духовного та інтелектуального розвитку спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його адаптації до умов навколишнього світу. Малолітній син сторін,

ОСОБА_3 , є дитиною з особливими потребами, тому все життя відповідача підпорядковане виключно інтересам сина, оскільки він поки не має можливості самостійно без сторонньої допомоги жити повноцінним життям, як звичайна дитина.

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію вартості автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 237 640 грн. 00 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження вимоги за первісним та зустрічним позовами.

21 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати за нею право власності на частини автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виділити їй у власність автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 187 865 грн. 01 коп.; стягнути з неї на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 46 966 грн. 25 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 28 травня 2024 року його представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду клопотання про розгляд справи у їх та позивача відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнали, підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами першою та другою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту пунктів 23, 24 вказаної постанови вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до пункту 30 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня

2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частина перша статті 65 СК України).

При цьому суд також враховує правові позиції з аналогічних спорів, в яких роз`яснено, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі статті 60 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 839.

Від спільного подружнього життя у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 14 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 839.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі сторонами придбано транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Право власності на спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Заявляючи вимогу про стягнення грошової компенсації вартості спірного транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що автомобіль придбаний за особисті кошти його батька, тому не може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, обставини, на які посилається позивач ним не доведені, доказів, які б свідчили про належність спірного майна до об`єктів особистої приватної власності, судом при розгляді справи по суті здобуто не було. Спірний автомобіль відповідно до статті 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, що мають бути визначені кожному з них, суд вважає, що частки у майні сторін є рівними. Обставин для відступлення від засади рівності часток та збільшення частки дружини спірного майна судом не встановлено. Наявність інвалідності у спільної дитини сторін та особливих потреб, пов`язаних з фізичним станом, не є підставою для відступленні від засад рівності часток. Вказана обставина є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину у порядку статті 185 СК України.

На підтвердження вартості спірного транспортного засобу відповідачем ОСОБА_2 подано до суду висновок експертного дослідження № ЕД-19/111-24/8260-АВ від 12 лютого

2024 року, складений Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справи України, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 08 лютого 2024 року складає 187 865 грн. 01 коп. Суд приймає за основу вказаний висновок як належний та допустимий доказ вартості спірного рухомого майна. Зазначена позивачем у первісному позові вартість спірного транспортного засобу у розмірі 237 640 грн. 00 коп. жодним чином не обґрунтована.

Виходячи зі зміст заявлених сторонами первісних та зустрічних позовних вимог та їх часткової обґрунтованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості частини спірного транспортного засобу, що становить 93 932 грн.

50 коп.

До постановлення судового рішення у справі відповідач ОСОБА_2 сплатила на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості частки транспортного засобу, що є предметом спору. Таким чином, додатково стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти у розмірі 46 966 грн. 25 коп.

У даному випадку відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 262-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander»,

2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визначити, що частка ОСОБА_1 у праві власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 1/2.

Визначити, що частка ОСОБА_2 у праві власності на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 1/2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 46 966 (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 25 коп., а також грошові кошти у розмірі 46 966 (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 25 коп. (внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок UA0018661, банк отримувача: 820172, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код отримувача: 26268119), відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 17 травня 2024 року.

У порядку поділу майна подружжя залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині первісного та зустрічного позовів відмовити.

Сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 );

відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин