Справа № 752/6301/24
Провадження № 2/752/4167/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної стоянки, -

ВСТАНОВИВ:

у березні 2024 року ТОВ «УК «Венеція» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання підземної стоянки в розмірі 1376,00 грн, а також судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує, що ТОВ «УК «Венеція», на підставі актів приймання-передачі від забудовника TOB «ТМО Ліко-Холдінг», здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі, здійснює обслуговування на договірних засадах вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, надання комунальних послуг, обслуговування систем пожежогасіння тощо, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату наданих послуг згідно їх вартості.

09 листопада 2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінила найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування.

23 листопада 2012 року на підставі Додатка №1 до акта прийому-передачі житлового будинку від 04 квітня 2011 року ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку згідно сертифіката відповідності серії КВ №000759 від 12 березня 2011 року підземний паркінг по АДРЕСА_1 на 50 машиномісць загальною площею 2 394,6 кв.м.

ОСОБА_1 , володіє на праві власності машиномісцем № НОМЕР_1 в підземному паркінгу будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу машиномісця №1338 від 24 грудня 2014 року.

01 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір №46 про надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, предметом якого є забезпечення Виконавцем (позивачем) надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № НОМЕР_1 , розташованого в підземній автостоянці за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовником (відповідачем) забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідач безпосередньо користується результатами наданих позивачем послуг разом з іншими власниками та користувачами машиномісць в паркінгу.

На виконання умов договору, в період із листопада 2023 року по грудень 2023 року позивачем надано відповідачу послуги з обслуговування машиномісця № НОМЕР_2 в підземній автостоянці (паркінгу) житлового будинку АДРЕСА_1 , на загальну суму 1376,00 грн.

Відповідач не здійснює оплату отриманих ним послуг, через що у нього існує борг по оплаті наданих послуг в загальній сумі 1376,00 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.36-37).

Копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено особисто під розписку 15 травня 2024 року (а.с.42).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «УК «Венеція», на підставі актів прийому-передачі від забудовника TOB «ТМО Ліко-Холдінг», здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі, здійснює обслуговування на договірних засадах вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, надання комунальних послуг, обслуговування систем пожежогасіння тощо, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату наданих послуг дно їх вартості.

09 листопада 2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування (а.с.28).

23 листопада 2012 року, згідно Додатка №1 до акта прийому-передачі житлового будинку від 04 квітня 2011 року, ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку згідно сертифіката відповідності серії КВ №000759 від 12 березня 2011 року в складі житлового будинку підземний паркінг по АДРЕСА_1 на 50 машиномісць загальною площею 2 394,6 кв.м.(а.с. 7 зворот).

На виконання взятих на себе зобов`язань щодо обслуговування зазначеного будинку та прибудинкової території, ТОВ «Ліко-Житлосервіс» були укладені відповідні договори з виробниками комунальних послуг (постачання електричної енергії, водопостачання, приймання стічних вод, надання послуг зв`язку), які після набуття підприємством надаються споживачам.

ОСОБА_1 , володіє на праві власності машиномісцем АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу машиномісця від 24 грудня 2014 року (а.с.10).

01 жовтня 2012 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та відповідачем укладено договір № 46 про надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, предметом якого є забезпечення Виконавцем (ТОВ «Ліко-Житлосервіс») надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № НОМЕР_3 в підземній автостоянці (паркінгу) по АДРЕСА_1 , а Споживачем (відповідачем) - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 4.2.5. цього Договору споживач зобов`язаний вчасно оплачувати виконавцеві свою частку у витратах з утримання і обслуговування автостоянки в умовах цього договору.

Позивач забезпечує обслуговування підземної автостоянки власними силами, а також із залученням спеціалізованих підрядних організацій.

Для виконання зазначених завдань, позивачем укладено відповідні договори з підприємствами-підрядниками щодо постачання електроенергії, холодної води, надання послуг зв`язку (а.с.12-17,18-19,20-21,22-23,24-25,26).

Як вказує позивач, він належним чином виконував і продовжує виконувати умови договору та прийняті на себе за зобов`язання по наданню послуг відповідачу, тобто в підземному паркінгу працюють системи електричного освітлення та водопостачання, здійснюється техобслуговування системи протипожежної автоматики, постійно знаходиться черговий працівник контролю доступу, регулярно здійснюється комплексне прибирання та проводиться заміна електроролами.

Позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 володіє на праві власності машиномісцем АДРЕСА_3 .

На виконання умов договору, як також вказує позивач, в період із листопада 2023 року по грудень 2023 року ним надано відповідачу послуги з обслуговування машиномісця № НОМЕР_2 в підземній автостоянці (паркінгу) по АДРЕСА_1 , на загальну суму 1376,00 грн.

Разом з тим, відповідач, як споживач послуг, не здійснив оплату отриманих ним послуг за жовтень - грудень 2023 року в сумі 1376,00 грн, через що у нього існує борг по оплаті наданих послуг, в загальній сумі 1376,00 грн. (а.с. 6).

Порушення відповідачем прийнятих на себе за договором зобов`язань по оплаті наданих послуг порушило права та інтереси позивача та змусило його звернутися за їх захистом до суду.

Відповідно до ст. 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами вказаної статті обов`язок доказування покладається на сторін.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу машиномісця від 24 грудня 2014 року (а.с.10).

Предметом Договору № 46 про надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, укладеного 01 жовтня 2012 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та відповідачем, є надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № НОМЕР_3 в підземній автостоянці (паркінгу) по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості за послуги з утримання підземної стоянки машиномісця НОМЕР_1 за вказаним договором, надані за адресою: АДРЕСА_1 , зазначаючи, при цьому, що відповідач є споживачем послуг за вказаною адресою.

При цьому, також посилається на те, що заборгованість за невиконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті коштів за надані послуги з листопада 2023 року по грудень 2023 року з обслуговування машиномісця № НОМЕР_2 на підземній стоянці за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1 376,00 грн.

Однак, як встановлено судом, стороною позивача, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, не було надано до суду жодних належних і допустимих доказів того, що відповідач є власником машиномісця № НОМЕР_1 або № 38 на підземній стоянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, матеріали справи не містять жодних доводів, підтверджених належними доказами того, що відповідач дійсно є користувачем послуг позивача (споживачем), а зокрема, власником зазначеного у позовній заяві машиномісця і отримує послуги з утримання підземної автостоянки за наведеною адресою.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89,141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання підземної стоянки, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», , місцезнаходження: вул. Юлії Здановської, буд. 58-А, м. Київ, 03189.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 05 липня 2024 року.

Суддя А.В. Слободянюк