Справа № 138/1642/24
Провадження №:2/138/679/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

представника позивача адвоката Гринькова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гриньков Є.В. звернувшись до суду із вказаним позовом, посилається на те, що сторони у справі в період з 2009 року по 2010 рік проживали у цивільному шлюбі. Однак, дізнавшись про вагітність позивача, їх відносини погіршились і відповідач залишив позивача, після чого сторони припинили будь-яке спілкування. Оскільки позивач була ображеною на відповідача за такий вчинок, коли народилась їх донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вона записала її батьком іншу, вигадану людину, і надала дитині своє прізвище, а по батькові дитині надала, виходячи з власного імені ОСОБА_4 . В подальшому, після початку війни в Україні, сторони знову відновили відносини і почали проживати разом. Відповідач визнав своє батьківство відносно ОСОБА_3 , радів, що у нього є донька. На початку 2023 року позивач завагітніла і сторони зареєстрували шлюб 13.04.2023, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась ще одна дитина ОСОБА_5 . Проте, через часті сварки, непорозуміння та побутові конфлікти, відносини сторін знову погіршились, відповідач знову залишив сім`ю. Відповідач відмовляється в добровільному порядку приїхати та подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. На даний час позивач виховує та забезпечує дітей сама. Щомісяця вона несе значні витрати на їх забезпечення. Позивач не може працювати, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку і її доходи становлять лише допомогу на одну дитину, інших джерел доходу в неї немає. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , внести відповідні зміни до актового запису про її народження. Окрім того, просить стягувати з відповідача аліменти на користь позивача для утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 31.05.2024 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.06.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме повністю визнав вимогу про визнання батьківства. Щодо стягнення аліментів просить стягувати їх у розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки він не має стабільного доходу та живе в іншій родині. Також у відзиві відповідач вказав, що на даний час він проживає в м. Ужгороді, будує відносини з іншою жінкою і повертатись в м. Могилів-Подільський не планує. Зі старшою дочкою ОСОБА_6 він спілкується, визнає, що є її біологічним батьком та просить не призначати експертизи у справі, оскільки це лише понесе невиправдані витрати, які можна витратити на дітей, та приїжджати на таку експертизу він не буде. Просив розгляд справи проводити без його участі

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 18.06.2024 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 05.07.2024 представник позивача адвокат Гриньков Є.В. позов підтримав повністю, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, просив позов задовольнити. Вказав, що позиція відповідача щодо розміру аліментів не підтверджена жодними доказами, у позивача також відсутня інформація щодо наявності та перебування на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків. Звертав увагу, що докази, які б могли давати суду підстави для визначення аліментів у розмірі іншому ніж просить позивач, відповідачем суду також не надані.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши відзив відповідача на позовну заяву, дослідивши та оцінивши в сукупності подані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Щодо вимоги позивача про визнання батьківства.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, в обґрунтування позовних вимог про визнання батьківства представник позивача зазначив, що відповідач є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , так як в період зачаття дитини сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Вказані обставини та позов в частині визнання батьківства відповідач визнав у своєму відзиві на позов.

Для з`ясування таких обставин у межах даної справи судом також було допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_7 дала суду покази, що вона є давньою подругою позивача і була свідком розвитку відносин між сторонами і у 2009 році і з 2022 року. Свідок вказала, що сторони у 2009 році були молоді, закохані, щасливі, почали разом проживати. Позивач завагітніла і повідомила про це відповідачу, але такої негативної реакції від нього не очікував ніхто. Відповідач залишив позивача з новиною про вагітність на одинці, покинув її і зник з життя позивача. Позивачу довелось самостійно народжувати та виховувати доньку ОСОБА_6 . На початку 2022 року, після початку війни в Україні, позивач сказала свідку, що знову відновила відносини з відповідачем і вони знову живуть разом. Сторони розказали доньці ОСОБА_6 , що ОСОБА_9 є її батьком, ОСОБА_10 була щаслива від такої новини, для дівчинки було надважливо, що у неї є батько. Коди свідок приходила до них в гості, родина була щаслива, і ОСОБА_6 і відповідач були щасливі, що вони є в житті один у одного. Свідок також раділа за свою подругу і вважала, що ОСОБА_9 подорослішав та зробив висновки зі своєї помилки. Але після реєстрації шлюбу сторін і народження у них другої дитини, відносини сторін знову погіршились, почались сварки і непорозуміння і на даний момент відповідач знову залишив ОСОБА_12 , але вже з двома дітьми на руках. Свідок також додала, що ОСОБА_6 дуже схожа на свого батька ОСОБА_13 . Також свідок зазначила, що їй не відомо про наявність у відповідача інших дітей, окрім тих, що він має з ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_8 суду дав покази, згідно яких він є товаришем відповідача, знайомі вони приблизно 7 років. Також свідок знає дружину відповідача ОСОБА_1 з часу одруження сторін. Свідок зазначив, що після одруження сторін, відповідач розказав йому, що він знайомий з позивачем вже давно і її старша донька є його дитиною, про що вони розказали дитині. Також відповідач пояснив свідку, що тоді був молодий, а тому дізнавшись про вагітність позивача, злякався та залишив її. Коли свідок приходив в гості до сторін, вони були щасливі, ОСОБА_6 називала ОСОБА_13 батьком, а він до неї говорив донечка. На даний час відповідач знову залишив сім`ю і поїхав на заробітки до м. Ужгорода, де зі слів відповідача, останній будує нові відносини з іншою жінко. Крім того свідок вказав, що йому не відомо про наявність у відповідача інших дітей, окрім тих, що народились у сторін.

Отже, суд, враховуючи позицію сторін та покази свідків, встановив, що сторони протягом 2009-2010 років, до народження ОСОБА_15 , перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, а тому, як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини ОСОБА_3 відбувалась згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, батьком дитини зазначений ОСОБА_16 (а.с. 17). Також і гідно з копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_16 (а.с. 6).

Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 зазначеного Кодексу походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частина 1 ст. 135 Сімейного кодексу України визначає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.8, підпункту 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Зважаючи на викладені вище норми законодавства, враховуючи пояснення представника позивача, покази свідків, суд приймає заяву відповідача про визнання позову в частині визнання батьківства, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та сприятиме максимальному захисту інтересів дитини ОСОБА_3 , а відтак доходить висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та визнати відповідача батьком ОСОБА_3 . Також слід внести відповідні зміни до актового запису № 87 від 01 квітня 2010 року, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_18 »; змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_19 »; у графі «батько» замість « ОСОБА_16 » записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Мурованокуриловецьким РВУМВС України у Вінницькій області 24 березня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ».

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей.

Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 сторони перебувають у шлюбі з 13.04.2023 (а.с. 5).

Під час перебування у шлюбі у сторін також народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 13).

Згідно з копією довідки голови ОСББ «8 Березня 14» № 4 від 31.05.2024 діти сторін проживають з позивачем за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 1, 2 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти розміру аліментів, про які просить позивач, відповідач у відзиві зазначив лише те, що він на даний час не має стабільного доходу та живе в іншій родині. Проте, будь-які докази на підтвердження даних обставин або обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, які б могли бути взяті судом до уваги при визначенні розміру аліментів, відповідач до відзиву не додав.

В свою чергу, представник позивача до позовної заяви додав копію довідки Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 511 від 29.05.2024, згідно якої позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує «Допомогу при народженні дитини» з 01.09.2023 по даний час на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . «Допомогу на дітей одиноким матерям» на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в управлінні не отримує.

Вказане підтверджує важкий матеріальний стан позивача, яка утримує двох неповнолітніх дітей та відсутність у неї інших офіційних доходів через перебування у відпустці по догляду за дитино до досягнення нею трьох років та свідчить про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів у заявленому розмірі.

А тому, з урахуванням висновку суду про задоволення вимоги про визнання батьківства відповідача щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей сторін та відповідача, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відтак достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя та гармонійного розвитку дітей будуть аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 31 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Щодо розподілу судових витрат суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1, 2, 6 статті 141 ЦПК України визначають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати пов`язані з розглядом справ, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн. за вимогу про визнання батьківства (а.с. 4).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов в цій частині, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн., сплаченого нею при поданні позову, а 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн. слід стягнути на її користь з відповідача.

Також з відповідача підлягає стягненню судовий з бір у сумі 1211, 20 грн. на користь Державної судової адміністрації України за вимогу про стягнення аліментів на підставі ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 7, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5, ч. 2,3, 121, 122 ч. 1, 125 ч. 2, 126 ч. 1, 128 ч. 1-4, 134 ч. 1, 135 ч. 1, 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 СК України, ст.ст. 2. 4, 76-82, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 2, 6, 142 ч. 1, 206 ч. 1, 4, 258-259, 263-265, 268, 354-355, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця с. Якушинці Вінницького району Вінницької області батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Могилева-Подільського Вінницької області.

Внести зміни до актового запису № 87 від 01 квітня 2010 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, а саме:

- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_18 »;

- змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_19 »;

- у графі «батько» замість « ОСОБА_16 » записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Мурованокуриловецьким РВУМВС України у Вінницькій області 24 березня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 31 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з державного бюджету України 50 відсотків судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 30.05.2024, отримувач ГУК у Він. обл./м.Могилів-Под./22030101, код отримувача 37979858, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України, рахунок отримувача НОМЕР_6 , призначення платежу: *;101;; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Гриньков Євгеній Віталійович, адреса для листування: вул. Стависька, 4, а/с 24, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Могилів-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: площа Соборна, 12, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42052318.

Суддя Т.Ю. Холодова

Повне судове рішення складене 08.07.2024.