УХВАЛА

15 травня 2024 року

м. Київ

справа № 709/377/21

провадження № 61-10004св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Полтавська обласна прокуратура, Офіс Генерального прокурора, Державна казначейська служба Україна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування витрат на юридичну допомогу, втраченого заробітку, витрат пов`язаних із прибуттям до суду та моральної шкоди, за касаційними скаргами Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Левченка В. В., та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В., та касаційними скаргами Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, в якому просив суд стягнути з відповідачів шляхом безспірного списання коштів з відповідного казначейського рахунку на його користь відшкодування витрат на правову допомогу, втрачений заробіток, витрати на проїзд та моральну шкоду.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 900 000,00 грн, втрачений заробіток у розмірі 4 640,00 грн, витрати за проведення експертизи у розмірі 2 262,97 грн, а всього стягнено 906 902,97 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року скасовано, постановлено нове судове рішення.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 000,00 грн.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 12 000,00 грн.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на проїзд 1 650,00 грн.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування втраченого заробітку 4 640,00 грн.

Стягнено з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 3 775,40 грн.

У липні 2023 року Державна казначейська служба України через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просила суд скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині задоволення позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У липні 2023 року Полтавська обласна прокуратура подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просила суд скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року і ухвалити нове судове рішення, яким визначити розмір відшкодування моральної та майнової шкоди відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

У липні 2023 року Офіс Генерального прокурораподав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просив суд змінити постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, зменшивши розмір стягнення моральної шкоди за період перебування під слідством і судом до мінімально визначеного Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розміру.

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просив суд скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційні скарги Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінено в частині розміру відшкодування моральної шкоди, стягнувши з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 900 000,00 грн.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення транспортних витрат на проїзд скасовано та залишено в силі у цій частині рішенняЧорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2022 року про відмову в задоволенні цих позовних вимог, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у вигляді недоотриманої суддівської винагороди, як грошових доходів, які втрачено внаслідок відсторонення від посади, витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні під час судового розгляду та витрат за проведення експертизи залишено без змін.

Додатковою постановою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року заяву Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Компенсовано Державній казначейській службі України з Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений у суді касаційної інстанції, у розмірі 8 973,31 грн.

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні під час її судового розгляду.

Заяву мотивовано тим, що Верховний Суд під перегляду справи не вирішив питання щодо стягнення витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні під час її судового розгляду, про що зробив висновок у мотивувальній частині постанови.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

а) дати і місця її прийняття;

б) найменування суду касаційної інстанції, прізвищ та ініціалів суддів і секретаря судового засідання;

в) найменування (ім`я) учасників справи і найменування (ім`я) особи, яка подала касаційну скаргу;

г) найменування суду першої та (або) апеляційної інстанції, судове рішення якого оскаржується, номера справи, дати ухвалення судового рішення, прізвища та ініціалів судді (суддів);

2) описової частини із зазначенням:

а) короткого змісту позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій;

б) короткого змісту вимог касаційної скарги;

в) узагальнених доводів особи, яка подала касаційну скаргу;

г) узагальненого викладу позиції інших учасників справи;

3) мотивувальної частини із зазначенням:

а) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу;

б) доводів, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та (або) апеляційної інстанції;

в) висновків за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд;

г) дій, що їх повинні виконати суд першої та (або) апеляційної інстанції у разі скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд;

4) резолютивної частини із зазначенням:

а) висновку суду касаційної інстанції по суті вимог касаційної скарги і позовних вимог;

б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення;

в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції;

г) повороту виконання у разі скасування рішень судів за наявності відповідної заяви та підстав.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови суперечить матеріалам справи № 709/377/21, оскільки під час перегляду справи в касаційному порядку Верховним Судом було залишено без змін постанову Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у вигляді недоотриманої суддівської винагороди, як грошових доходів, які втрачено внаслідок відсторонення від посади, витрат за надання юридичної допомоги у кримінальному провадженні під час судового розгляду та витрат за проведення експертизи.

Таким чином, питання, яке просить вирішити ОСОБА_1 шляхом ухвалення додаткового судового рішення у справі, Верховним Судом було вирішено під час перегляду справи в касаційному порядку.

Керуючись статтями 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець