Справа № 553/2780/22
№ провадження 2/646/1319/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

за участю секретаря - Герко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович в якій просить скасувати державну реєстрацію права власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав; зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 від торговельного павільйону № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» з приведенням її у придатний для подальшого використання стан. Стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року справу призначено до судового розгляду по суті.

02.07 2024 року представник позивача ОСОБА_2 через канцелярію суду подала клопотання про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Харківської області. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 з 13.12.2001 зареєстрований як фізична особа-підприємець. А тому правовідносини, які виникли між сторонами по справі 646/553/2780/22 є господарсько-правовими, оскільки між Харківською міською радою з однієї сторони та ОСОБА_1 як суб`єктом господарювання - з іншої, існує спір, пов`язаний зі здійсненням відповідачем підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці. Судове засідання та розгляд клопотання просила проводити без участі представника позивача.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи було повідомлені своєчасно та належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили.

Суд, з`ясувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У липні 2022 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом ОСОБА_1 , в якому, просила скасувати державну реєстрацію права власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав; звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:011:0063 площею 0,0049 га за адресою: . АДРЕСА_1 від торговельного павільйону № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1»з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Позов мотивовано тим, що на адресу Харківської міської ради надійшла заява від ОСОБА_1 щодо проведення обстеження за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з наданням земельної ділянки в оренду.

В Харківській міській раді наявна інформація про прийняття рішень щодо надання у користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 Рішенням Харківської міської ради від 25.02.2015 N? 1856/15 «Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» ФОП ОСОБА_1 строком до 01.03.2020 року поновлено догів оренди землі на земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,0049 га (кадастровий номер :03:011:0063) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код КВЦПЗ -11.02), що належать територіальній громаді м. Харкова, для обслуговування тимчасового торгівельного павільйону N?1, в тимчасовій споруді літ. «Б-1» (торгівельний комплекс) по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6.2 Додатку до рішення від 25.02.2015 N? 1856/1 ФОП ОСОБА_1 попереджене, що земельна ділянка розташована в межах «червоних ліній» просп. Гагаріна і в разі реконструкції повинен бути звільнений при першій вимозі міської ради без компенсації витрат. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна торговельний павільйон N? 1 - громадський будинок літ. «Б-1» по прост. АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Згідно відомостей з Реєстру ОСОБА_1 є першим власником торговельного павільйону N? 1 за вказаною адресою, хоча право набуто за договором дарування.

Таким чином, Харківською міської радою на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що у порушення вимог законодавства України, приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С. зареєстровано право власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . У позовній заяві Харківська міська рада посилається на статтю 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 та зазначає, що вказана вище реєстрація проведена протиправно, оскільки вищевказані документи видані на тимчасову споруду.

Зазначає, що спірна будівля торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 розташована на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер :03:011:0063 площею 0,0049 га. Між Харківською міською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки від 25.02.2015 року. На даний час право користування зазначеною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 не оформлено, що є порушенням вимог земельного законодавства України.

ОСОБА_1 всупереч діючому законодавству набув право власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок по АДРЕСА_1 як на об`єкт нерухомого майна без законних на те підстав, порушив вимоги ч. 4 ст. 5, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також п. 40, 41 Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Таким чином, за наслідком набуття права власності на об`єкт будівництва, до набувача незалежно від волі власника такої ділянки переходить право на відповідну її частину. Протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає. Це свідчить про порушення прав та законних інтересів Харківської міської ради як власника земельної ділянки під спірним об`єктом.

Суд установив, що відповідно до Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101 від 17 вересня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С. Д. зареєстровано право власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Згідно копії рішення Харківської міської ради від 25.02.2015 № 1856/15 «Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» ФОП ОСОБА_1 строком до 01.03.2020 року поновлено договір оренди землі на земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,0049 га (кадастровий номер :03:011:0063) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (код КВЦІ3 -11.02), що належать територіальній громаді м. Харкова, для обслуговування тимчасового торгівельного павільйону № НОМЕР_1 , в тимчасовій споруді літ. «Б-1» (торгівельний комплекс).

З наведених у позовної заяви ХМР підстав вбачається що міська рада за рахунок висунутих у суді позовних вимог ставить за мету вирішити спір щодо користування відповідачем земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства: цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями належності справ до цивільної юрисдикції є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо хоча б однією зі сторін спору є фізична особа.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно достатті 58 цього Кодексу.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України,ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4,45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Наведене свідчить, що у даному випадку по суті виник спір Харківської міської ради, яка представляє власника земельної ділянки орендодавця з її орендарем ФОП ОСОБА_1 , який зареєстрував за собою право приватної власності на вказаний об`єкт, споруджений на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності, та використовується відповідачем у підприємницькій діяльності, а тому позов у даній справі має розглядатися у порядку господарського судочинства.

Оскільки вказаний спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у такому випадку він не підсудний суду в порядку цивільного судочинства, а підсудний суду в порядку господарського судочинства, а отже провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії слід передати за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 255, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд до Господарського суду Харківської області за підсудністтю.

Ухвала набирає законної сили у строки та в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: С.В. Клімова