Справа №: 630/1391/24 Провадження № 2/630/481/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

30 грудня 2024 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Сухоруков І.М., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олексадрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що 26.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. було відкрито виконавче провадження ВП 67268818. Підставою для відкриття виконавчого провадження 67268818 став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 31707 виданий 04.10.2021, вчиненого за заявою відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». У виконавчому написі зазначено стягнути на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 48073,11 грн. боргу. 28.04.2023 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадимом Вікторовичем було прийнято виконавче провадження ВП 67268818. 30.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. в межах виконавчого провадження ВП 67268818 було накладено арешт на грошові кошти в тому числі на заробітну платню. Позивачка вважає, що вищевказаний напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що виконавчі написи нотаріуса можуть бути виконані лише по кредитним договорам, які нотаріально посвідчені. З цих підстав виникає сумнів до документів, поданих позивачем, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, на підставі яких, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис № 31707 виданий 04.10.2021 і є порушенням п.п. 1.1, 1.2 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 р. № 296/5. Позивач просив виконавчий напис № 31707 виданий 04.10.2021 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Провадження по справі відкрито ухвалою від 30.12.2024 в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом із позовом, позивачка подала до суду клопотання про забезпечення позову у якому просила зупинити стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування заяви зазначила, що у разі не зупинення виконавчого провадження для позивача існують ризики безпідставного стягнення з її заробітної плати, що унеможливить ефективний захист її прав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види заходів забезпечення позову перелічені у ст.150 ЦПК України та містять такий вид забезпечення як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Згідно пункту 10 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом зазначених норм вбачається, що забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом. Такий правовий висновок викладений у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд, виходячи з конкретних доказів та обставин справи, повинен встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

За положеннями частин 1, 4, 6 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення стягнення є співмірним із заявленими вимогами. Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу. Невжиття таких заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, враховуючи предмет позову, а також те, що приватним виконавцем відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивачки про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні ВП №67268818, на підставі виконавчого напису №31707, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 04 жовтня 2021 року до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Допустити негайне виконання вжитих заходів забезпечення позову.

Направити копію ухвали для негайного виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Сухоруков