н/п 2/490/776/2024 Справа № 490/9689/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Гуденко О.А., за участю секретаря Вознюк Д.І, без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ " Лайм Кепітел", ТОВ "Українське бюро кредитних історій", третя особа - ТОВ "Сіті Фактор" про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору позики № ЛЛ 01528136 від 21.10.2021 року на суму 1500 грн, укладений між ТОВ «Лайм-Кепітел» з невідомою особою, яка діяла від імені ОСОБА_1 , не маючи на те законних повноважень, без її відома та волевиявлення; зобов`язати ТОВ "Українське бюро кредитних історій» вилучити з його кредитної історії всі відомості щодо договору позики № ЛЛ-01528136 від 21.10.2021 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що при спробі отримати кредит дізнався в банківській установі про свою начеб-то негативну кредитну історію. Звернувшись до Українського бюро кредитних історій він отримав довідку від 05.07.2023 року , згідно якої від його імені 21.10.2021 року було укладено з ТОВ «Лаймкапітел» оспорюваний договір позики на суму 1500 грн, поточна заборгованість на момент отримання довідки складала 5702,25 грн. проте він інколи не звертався до вказаної установи за отриманням кредиту. Зазначає, що ще в 2017 році ним було втрачено паспорт громадянина України, який за його заявою було визнано недійсним. 16.01.2018 року ним було отримано нову ІД-картку.

В 2021 році почалися відбуватися події із викорстанням втраченого ним паспорта , який був виданий на його ім`я, невідома особа неодноразово використовувала цей паспорт при управлінні автомобілем , та було укладено декільки кредитних договорів з використанням цього паспорта.

Він звертасвя до відповідача з заявою про анулювання правочину на підставі того, що він був неправомірно укладений між відповідачем та невідомою особою без наявних на те правових підстав та з використанням паспорту , що є недійсним- проте відповідачем жодної відповіді на його заяву не надано.

Також зазначає, що негативна кредитна історія, яка внесена до УБКІ щодо вказаного договору позики, яка не відповідає дійсності, створює перешкоди у реалізації ним його прав.

Посилаючись на ст. 203,207,215, ст. 626,638 ЦКУКраїни, положення ЗУ «Про електронну комерцію» , просив про задоволення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 11.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.12.2023 року витребувано у ТОВ " Лайм Кепітел" належним чином завірену копію договору позики № ЛЛ -01528136 від 21.10.2021 року на суму 1500 грн, укладеного від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із ТОВ "Лайм Кепітал"; копії документів, які були подані від особи позичальника під час укладення договру позики, копії платіжних джокументів на підтвердження виконання договру позики, фотографії особи (за наявності), яка уклала договір.

Копія ухвали на виконання відповідачеві надсилался неодноразово, вимоги ухвали відповідачем не виконані.

09.04.2024 року до канцелярії суду від представника ТОВ "Українське бюро кредитних історій" адвоката Наконечної А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну справу до розгляду по суті .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника та позивача та задовольнити позов з викладених підстав.

Відповідач ТОВ "Лайм Кепітел" та представник третьої особи в судове засідання неодноразово не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не надав, вимоги ухвали суду про витребування доказів не виконав.

Зважаючи на незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з відомостей Українського бюро кредитних історій, 21.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» та нібито Позивачем було укладено Кредитний договір № ЛЛ 01528136, який був підписаний в електронній формі з ОСОБА_1 , на суму 1500 грн строком до 24.01.2022 року .Також містятьсядані, що за вказаним номером договору кредит проданий, кредитор: Сити Фактор, 02.03.2023 року - угода видалена УБКІ, відсутня відповідь на запит.

Також з цих відомостей вбачається, що в період з 27.09.2021 по 05.11.2021 року від імені позивача зроблено 49 запитів в різні фінансові установи щодо отримання онлайн кредитів.

Поточна заборгованість станом на 20.05.2022 року 5702,25 грн.

Згідно Довідки від 26.11.2021 року Дарницького відділу УДМС у м. Києві, виданої ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 19.08.2004 року був замінений у зв`язку з втатою на паспорт № НОМЕР_3 від 16.01.2018 року . Згідно даних відомчої системи ДМС України, паспорт серії НОМЕР_2 від 19.08.2004 року є недійним.

Згідно наданих позивачем виписок по його банківських разхунках кошти у розмірі 1500 грн 21.10.2021 року на його рахунки не надходили.

Згідно даних Департаменту патрульної поліції Національної поліції України скасовані постанови у справах про адміністративні правопорушеня відносно ОСОБА_1 , винесені в 2021 році, оскільки встановлено, що водії автомобілей використовували паспорт , який їм не належав та є недійсним.

За заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення Дарницьким ВП ГУНП в м.Києві від 20.11.2021 року зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме невстановлена особа на втрачений паспорт ОСОБА_1 підробила кредитні договори, в тому числі з ТОВ «Леймкапітел» та ТОВ «Манівео».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Частинами другою та третьою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, відповідач належними та допустимими доказами не довів суду факт підпису саме позивачем ОСОБА_1 договору ЛЛ-01528136 від21.10.2021 року.

Суд зауважує, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів міг би бути підтверджений вчинення конклюдентних дій, зокрема отримання позивачем відповідного платежу на свою платіжну картку.

Відповідачем , незважаючи на вимоги ухвали суду про витребування доказів , не надано доказів на яку саме картку/рахунок відповідач здійснив платіж, отже не доведено, що відповідачем були перераховані кредитні кошти на користь саме позивача. А отже позивач такий платіж не приймав та не вчинив конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору.

Інших доказів на отримання позивачем кредитних коштів відповідачем не зазначено та не долучено.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом ( в справі вимоги ухвали суду про витребування доказів відповідачем ТОВ "Лайм Кепітел " не виконані) , суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою етапі 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як наслідок, суд приходить до всиновку про обгрунтованість позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину договору № ЛЛ-01528136 від 21.10.2021 року та зобов`язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити інформацію про грошові зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Лайм кепітел» та ТОВ «СітіФінанс» за договором позики № ЛЛ-01528136 від 21.10.2021 року.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Лайм кепітел» на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 1073,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ " Лайм Кепітел", ТОВ "Українське бюро кредитних історій", третя особа - ТОВ "Сіті Фактор" про визнання недійсним договору позики задовольнити.

Визнати недійсним Кредитний договір № ЛЛ 01528136 від 21.10.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм кепітел» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити інформацію про грошові зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед будь-якими особами за договором позики № ЛЛ-01528136 від 21.10.2021 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Лайм Кепітел » на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2024 року.

Суддя Гуденко О.А.