ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3227/24
провадження № 2/753/4125/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Малишенко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є двоюрідною бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є племінниця позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
З 2010 року ОСОБА_5 постійно проживає за місцем реєстрації позивача тазнаходиться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, долею сина не цікавиться. Крім того, позивач вказала, що ОСОБА_2 також є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позбавлена батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6 .
За наслідком наведеного позивач вважає, що є всі підстави позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, встановлення над ним піклування, призначивши ОСОБА_1 піклувальником.
Крім того, вказала, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року батько ОСОБА_5 - ОСОБА_7 позбавлений батьківських прав.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, що в ньому викладені.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився надіславши заяву про розгляд справи у їх відсутність.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, 14 листопада 2007 року ОСОБА_2 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 народила ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 29 листопада 2007 року, актовий запис №3306.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 СК України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
Судом встановлено, що з 2010 року та по теперішній час неповнолітній ОСОБА_5 проживає з двоюрідною бабусею, позивачем у справі та знаходиться на повному її утриманні.
Батько дитини ОСОБА_7 , відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 .
Мати дитини, відповідач по справі, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням.
Крім того, ОСОБА_2 також є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позбавлена батьківських прав.
Наведене свідчить про ухилення відповідача - ОСОБА_9 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - сина ОСОБА_5 .
За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.
Згідно висновку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №105-4387 від 18 04.2024 року, наданого в ході розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , відповідно до рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що ОСОБА_2 проживає окремо від сина, участі у його житті не приймає, долею сина не цікавиться. ОСОБА_2 не працює і ніколи не працювала, не слідкувала за сином з самого дитинства, постійно кричала на нього, не забезпечувала його необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням. В результаті проведеної бесіди з неповнолітнім ОСОБА_5 з`ясовано, що він підтримує позовну заяву бабусі ОСОБА_1 , не заперечує щодо позбавлення його матері батьківських прав та бажає щоб його піклувальником призначили ОСОБА_1 . Крім того, встановлено, що відповідач свідомо ухиляєься від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на неї, як матері обов`язків, ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується заявленої позивачем вимоги про встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Як вбачається з матеріалів справи неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом зОСОБА_3 , яка про нього піклується, займається його вихованням та виконує батьківські обов`язки по відношенню до нього.
ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 .
З наведеного вище вбачається, що позивач житлом забезпечена та має змогу опікуватися над неповнолітнім ОСОБА_5 .
Частиною 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Згідно висновку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №105-4387 від 18 04.2024 року, Орган опіки та піклування просить суд, в разі позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , призначити ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5 .
Враховуючи вищезазначене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 164, 166, 243 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженку смт. Немешаєво, Бородянського району, Київської області, громадянку України, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) піклувальником неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту заочного рішення.
Повний текст рішення виготовлено 04.07.2024 року.
Суддя :