Р І Ш Е Н Н Я
21 червня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.,
Провадження № 2/521/306/24
Учасники справи:
Представник Добринь Я.О.
Відповідач АТ «Страхова компанія «Інго»
в особі Філії АТ «Страхова компанія «Інго» в м. Харків
Представник Подкуйко О.Ю.
Представник Петрушко І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» в особі Філії АТ «Страхова компанія «Інго» в м. Харків, Гегамяна Мхітара Варанцоєвича про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
18.09.2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1 по вул. Первомайська, автошляху П-24, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України та допустив зіткнення із задньою частиною належного позивачу автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2 від чого авто продовжило рух та зіткнулось своєю передньою частиною із задньою частиною автомобіля попереду «Хонда», д.н. НОМЕР_3 . Своїми діями ОСОБА_3 завдав позивачу матеріальної шкоди.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.10.2021 року по справі № 484/3646/21 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
На підставі того, що відповідальність винуватця на момент ДТП була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інго» в особі Філії АТ «Страхова компанія «Інго» в м. Харків за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201307951, позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем також було надано на адресу страхової компанії всі необхідні документи, що підтверджується вхідною відміткою: повідомлення про страховий випадок та заяви про виплату страхового відшкодування, паспорта та коду, копії прав, техпаспорта на автомобіль, копію постанови суду. Ліміт відповідальності Страховика згідно полісу становить 130000,00 грн. за шкоду майну на одного потерпілого.
Внаслідок того, що огляд автомобіля проводився представником Філії Страховика в м. Харкові, а розрахунок шкоди здійснювала інша особа, яка не оглядала автомобіль, позивачем було проведено незалежний розрахунок розміру завданої шкоди. Копію вказаного розрахунку, проведеного представником Страховика, на вимогу позивача для ознайомлення надано не було.
Під час підготовчого судового засідання за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси проведена судово-товарознавча експертиза № 23-3587, за результатами якої встановлено:
Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
За правилами ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Отже ОСОБА_2 має відшкодувати потерпілому ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 117218,0 грн (247218,0 130000,0).
Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про судових збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.
Оскільки при подачі позову позивачам сплачено судовий сбір у розмірі 1729,31 грн, який розраховувався із первісних позовних вимог, які згодом змінені, позивачу має бути повернений судовий збір у розмірі 141,37 грн (1729,31 грн - 1588,63 грн).
Представник відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» надав до суду відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на таке.
Між АТ «СК «Інго» та АТ «ТаскомБанк» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201307951, за яким забезпечено автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_1 . Полісом № 201307951 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130000,00 грн та франшизу в розмірі 00 грн. Даний договір страхування було укладено на підставі, у порядку та на умовах Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
АТ «СК «Інго» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування і, виходячи з цього, має права та обов`язки передбачені виключно договором та Законом. Порядок визнання випадку страховим, порядок визначення розміру (розрахунку) та виплати страхового відшкодування також визначено Законом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.09.2021 р. на вул. Первомайська автошляху П-24 з вини водія ОСОБА_2 якої заподіяно механічних пошкоджень автомобілю «Форд», д/н НОМЕР_2 , що належить Позивачу.
Згідно п. 34.2. ст. 34 Законупротягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) обов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Законудля визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти).
АТ «СК «Інго» звернулось до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «СЗУ Україна» для проведення незалежної оцінки з визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Форд», д/н НОМЕР_2 .
Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_2 є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
Для визначення вартості автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 після ДТП (утилізаційної вартості автомобіля), АТ «СК «Інго» звернулось до ТОВ «СЗУ Україна» для виконання авто-товарознавчого дослідження.
За умовами п. 30.1. ст. 30 Законутранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно обґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п. 30.2. ст. 30 Закону,якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної годи,а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із п. 36.1. ст. 36 Законустраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового кодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування регламентної виплати.
Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону,для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
18.11.2021 р. відповідачем було отримано від представника позивача заяву про виплату страхового кодування, в якій він просив здійснити виплату страхового відшкодування на рахунок позивача, зазначений в заяві.
Щодо суми заявлених позовних вимог.
АТ «СК «Інго» заперечує та звертає увагу на те, що позивач в якості визначення розміру своїх позовних вимог посилається на Висновок № ЕР-06/10-21 від 27.10.2021 р. щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складений СОД ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля позивача «Форд», д/н НОМЕР_2 , складає 326527,10 грн,а вартість відновлювального ремонту складає 495447,99 грнта встановлено, що проведення відновлювального ремонту недоцільне з економічної точки зору,оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля, перевищує ринкову вартість досліджуваного КТЗ.
Отже, автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_2 є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
У Висновку № ЕР-06/10-21 від 27.10.2021 р., складеному СОД ФОП ОСОБА_4 , який надає позивач, експерту було поставлене наступне питання: яка вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 та матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 . В поставленому на вирішення експертизи питанні не зазначено в результаті чого було завдано збиток власнику автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 та на яку дату.
ДТП, по якій було сплачено страхове відшкодування та з приводу якої звертається позивач, сталася 18.09.2021 р.Отже, експерт мав визначити вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту та вартість КТЗ після ДТП), завданого власнику автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 , пошкодженого саме внаслідок ДТП від 18.09.2021 р.
Таким чином, Висновок № ЕР-06/10-21 від 27.10.2021 р., складений СОД ФОП ОСОБА_4 , не може бути належним та допустимим доказом, щодо визначення розміру матеріального збитку (відновлювального менту та вартості КТЗ після ДТП), завданого власнику автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_2 , в результаті ДТП,яка сталася 18.09.2021 р.та з приводу якої подано позов.
Дата настання ДТП має суттєве значення, оскільки оцінка розміру страхового відшкодування, проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитку, а саме на дату настання ДТП.
Таким чином, відповідач не погоджується з розрахунком, викладеним у Висновку № ЕР-06/10-21 від 27.10.2021 р., складеному СОД ФОП ОСОБА_4 , наданим позивачем, оскільки розмір матеріального збитку (відновлювального ремонту та вартості КТЗ після ДТП) має визначатись в цінах станом на дату настання ДТП - 18.09.2021 р.,як то передбачено процедурою оцінки майна суб`єктами оціночної діяльності, а не станом на дату виконання експертизи - 25.10.2021 р., ремонтна калькуляція від 27.10.2021 р., а ціни станом на 08.10.2021 р.
Представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на таке.
Відповідач по справі ОСОБА_2 18.09.2021 року, керуючи автомобілем «Тойота», держ. № НОМЕР_1 по вул. Первомайська, автошляху П-24, виїжджаючи на ділянку дороги з відсутнім попереджувальним знаком про якість дорожнього покриття, діючи в стані крайньої необхідності з метою уникнення аварійного з`їзду в кювет, допустив зіткнення з автомобілем «Форд», держ. № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду в попутному напрямку.
Відповідно до пунктів 1-4 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» - орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом; відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв.
При цьому, згідно постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.10.2021 у справі №484/3746/21 судом було вказано як причину зіткнення те, що ОСОБА_2 не врахував дорожнє покриття. Відповідно до підпунктів «в,» «г» пункту 2.12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» власник транспортного засобу має право на відшкодування витрат у разі надання транспортного засобу поліцейським та працівникам органу охорони здоров`я згідно з пунктом 2.7 цих Правил; на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху; на безпечні та зручні умови для руху. Таким чином, враховуючи вищенаведене, причиною зіткнення стало саме особливість дорожнього покриття, при цьому відповідальний за стан покриття орган не тільки не створив належних умов для пересування відповідно до чинного законодавства, а й не встановив попереджувальний знак про зміну покриття №1.40 - відповідно до вищевказаної постанови.
Відповідно до схеми місця ДТП, складеної 18.09.2021 о 14:46 год, механічні пошкодження яких зазнав автомобіль позивача складають: праве заднє крило, задній бампер, кришка багажника, два задніх ліхтаря, ліве заднє крило, задня частина кузова, переднє ліве крило, ліва передня фара, передній бампер та ліва рульова тяга. Водночас поданий позивачем висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-06/10-21 від 27.10.2021 р., включає в себе перелік елементів та частин, які не піддались пошкодженням, робота за фарбування та встановлення яких була включена до кінцевої вартості, зокрема: передня панель, напис на двигуні та ін. Також у висновку зазначені зокрема дефекти ЛФП та вказано що КТЗ містить сліди пошкодження складових частин кузова та відновлювального ремонту, що відповідно впливає на зменшення вартості транспортного засобу загалом на 7%. Враховуючи дані факти, загальна сума збитків за висновком становить 326527,10 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот двадцять сім грн 10 коп.). Таким чином, позивач вважає за необхідне стягнути матеріальну шкоду за фактично знищений транспортний засіб.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц зроблено висновок, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Разом з тим, суд у справі №643/4161/15 дійшов висновку, що головним критерієм для застосування порядку відшкодуванні шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля, є встановлення власне факту фізичного знищення автомобіля та встановлення факту надання згоди потерпілим на визнання автомобіля фізично знищеним. Однак позивачем не було надано жодного документального підтвердження про визнання.
Стосовно визначення суми моральної шкоди.
Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Зокрема не було надано висновку психологічної експертизи, що в повній мірі характеризувала тяжкість душевних переживань позивача.
У постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі №6-49цс12 зазначено: «Разом з тим, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині моральної шкоди, оскільки ані договором страхування, ані законом таке відшкодування не передбачене».
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2022 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Драгун А.С. надійшло на електронну пошту суду клопотання про передачу справи за підсудністю. В наданому клопотанні зазначає, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Малиновського району м. Одеси та відповідно до юрисдикції Малиновського районного суду м. Одеси, а тому в порядку ч. 9 ст. 187 ЦПК України просила передати вказану справу за підсудністю, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інго», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - передано на розгляд до Малиновського районного
Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 03 січня 2023 року, справу було передано на розгляд судді Гуревському В.К.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 та представник відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» Кравченко Р.Ю. звернувся до суду з клопотанням про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 січня 2023 року у справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу і доручити її проведення судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, поставивши на вирішення такі питання:
1.Який розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок пошкодження його майна - автомобіля «Ford», д/н НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 18.09.2021 р. ?
2.Яка вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля «Ford», д/н НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 18.09.2021 р., станом на дату ДТП 18.09.2021 року ?
3.Яка ринкова вартість автомобіля «Ford», д/н НОМЕР_2 , до ДТП, яка мала місце 18.09.2021 року станом на дату ДТП 18.09.2021 року ?
4.Яка ринкова вартість автомобіля «Ford», д/н НОМЕР_2 , в пошкодженому стані після ДТП, яка мала місце 18.09.2021 року, станом на дату ДТП 18.09.2021 року ?
На виконання ухвали суду надійшов висновок експерта № 23-3587 транспортно-товарознавчої експертизи від 04 грудня 2023 року, за яким вбачаються такі висновки:
1.Ринкова вартість колісного транспортного засобу Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на дату ДТП 18.09.2021 року у не пошкодженому стані становить: 311832 грн (триста одинадцять тисяч вісімсот тридцять дві грн);
2.Вартість відновлювального ремонту необхідного для відновлення колісного транспортного засобу Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 18.09.2021 року, станом на дату пошкодження, а саме 18.09.2021 року становить: 515694,07 (п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири грн 07 коп.), в тому числі 20% ПДВ на складові частини;
3.Вартість матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП, що мала місце 18.09.2021 року становить: 311832 грн (триста одинадцять тисяч вісімсот тридцять дві грн);
21 червня 2024 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 наполягав на задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» Кравченко Р.Ю. погодилася з висновком експертизи. В частині витрати на правничу допомогу просила зменшити їх розмір як завищених, просила витрати на правничу допомогу та витрати на оплату судового збору розподілити пропорційно до задоволених вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами доказів.
18.09.2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1 по вул. Первомайська, автошляху П-24, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України та допустив зіткнення із задньою частиною належного позивачу автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2 від чого авто продовжило рух та зіткнулось своєю передньою частиною із задньою частиною автомобіля попереду «Хонда», д.н. НОМЕР_3 . Своїми діями ОСОБА_3 завдав позивачу матеріальної шкоди.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.10.2021 року по справі № 484/3646/21 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
На підставі того, що відповідальність винуватця на момент ДТП була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інго» в особі Філії АТ «Страхова компанія «Інго» в м. Харків за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201307951, позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем також було надано на адресу страхової компанії всі необхідні документи, що підтверджується вхідною відміткою: повідомлення про страховий випадок та заяви про виплату страхового відшкодування, паспорта та коду, копії прав, техпаспорта на автомобіль, копію постанови суду. Ліміт відповідальності Страховика згідно полісу становить 130000,00 грн. за шкоду майну на одного потерпілого.
Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникання цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власника, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини
Вина відповідача у спричинені майнової шкоди позивачу доведена.
Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, особа винна в заподіянні шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Винуватець події з моменту ДТП не здійснив ніяких заходів щодо позасудового добровільного відшкодування заподіяного збитку.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, ОСОБА_2 має відшкодувати потерпілому ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 117218,0 грн (247218,0 130000,0).
Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральніих чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому у відповідності до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
24 серпня 2022 року укладено договір про надання правничої допомоги між Адвокатським Бюро «Добринь» та ОСОБА_1 . Договір укладено на повне ведення справи у суді першої інстанції, розмір гонорару визначений у фіксованої сумі, який не залежить від обсягу витраченого часу.
Під час розгляду справи від АБ «Добринь» приймав участь адвокат: Добринь Я.О.
До заяви не долучені документи про оплату послуг за участь у судових засіданнях та складання процесуальних документів та гонорару за ухвалення рішення на користь клієнта оскільки відповідно до п. 1 додаткової угоди № 24/08/2022 до договору вказані послуги підлягають оплати протягом 15 робочих днів з дня ухвалення рішення суду та протягом 30 днів з дня набрання ухвалення рішення суду або набрання законної сили.
У постанові Верховного Суду від 02.09.2020 р. у справі № 329/766/18 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено в подальшому. Аналогічний висновок суду зроблено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
Пунктом 1.3. додаткової угоди № 24/08/2022 до договору передбачено сплату Бюро гонорару за прийняття рішення на користь Клієнта у розмірі 5% від суми стягнутих коштів.
Велика Палата Верховного суду дійшла правового висновку щодо можливості включення додаткового гонорару за прийняття рішення на користь клієнта до витрат на правову допомогу (постанова від 12.05.2020 року по справі №904/4507/18).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про судових збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.
Оскільки при подачі позову позивачам сплачено судовий сбір у розмірі 1729,31 грн, який розраховувався із первісних позовних вимог, які згодом змінені, позивачу має бути повернений судовий збір у розмірі 141,37 грн (1729,31 грн - 1588,63 грн).
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 133, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В. К. Гуревський

Рішення суду у повному обсязі складено 03 липня 2024 року.