КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/2939/21 Головуючий у 1 інстанції: Твердохліб Ю.О.
провадження №22-з/824/995/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
03 липня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400460475 від 01 січня 2019 року у розмірі 26 876 гривень 26 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року залишено без змін.

31 травня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява позивача - ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заяву обґрунтовує тим, що 04 червня 2020 року між позивачем та адвокатом Андрієвською О.В. було укладено договір №3 про надання правової допомоги з адвокатом.

14 лютого 2024 року, на виконання п.5.1. Договору було укладено Протокол №2/1 до Договору, в якому сторони погодили, що предметом даного протоколу є захист прав та законних інтересів позивача у Київському апеляційному суді у взаємовідносинах з ОСОБА_1 у судовій справі №759/2939/21. Також Протоколом №2/1 було врегульовано вартість послуг та порядок оплати наданих послуг.

Вказує, що на виконання вищевказаних Договору і Протоколу №2/1 до нього, в інтересах позивача адвокатам було подано відзив на апеляційну скаргу.

28 травня 2024 року між Адвокатом та позивачем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги), вартість наданих послуг була оцінена в розмірі 50 000 грн.

Звертає увагу суду, що заявлена позивачем сума правової допомоги визначена, виходячи з даних відповідача, які ним вирахувані за подання апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати, які він поніс за подання апеляційної скарги, які він як кандидат наук та особа, що має вищу юридичну освіту, оцінив у сумі 50 000 грн.

Таким чином, саме відповідач оцінює адекватною та співмірною суму 50 000 грн за подання апеляційної скарги за визначених ним критеріїв, та яка підлягає стягненню.

Заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 просить відмовити ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Вказує, що зазначена ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» сума витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн є значно завищеною та майже вдвічі перевищує суму позовних вимог, а саме: 26 876,26 грн.

Також зазначає, що постанова Київського апеляційного суду прийнята 20 травня 2024 року, а заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана 28 травня 2024 року, проте до цього позивач не заявляв вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як убачається з відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача заявляв вимогу про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

Так, в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги адвокатом №3 від 04 червня 2020 року, згідно якого адвокат Андрієвська О.В. з однієї сторони та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» в особі Директора Сохатюк С.Л. уклали цей договір про наступне: клієнт замовляє Адвокату надання юридичних послуг (правової допомоги) по захисту прав та законних інтересів в сфері здійснення ним господарської діяльності та цивільно- правових відносин на території України (п.1.1. Договору).

Згідно п. 2.1. та 2.2. Договору Адвокат надає необхідну юридичну допомогу, відповідно до вимог законодавства України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Адвокат спрямовує свої дії на захист прав та інтересів Клієнта.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що порядок обчислення гонорару/винагороди (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення, визначаються за взаємною згодою Сторін та оформлюються протоколом до цього Договору. При відсутності такого протоколу, вважається, що правова допомога надається безоплатно.

Також, до матеріалів справи представник позивача долучив Протокол №2/1 від 14 лютого 2024 року до Договору №3 від 04 червня 2020 року про надання правової допомоги адвокатом, згідно умов якого сторони погодили, що даний Протокол укладається на виконання п.5.1. Договору та є невід`ємною його частиною.

Предметом даного Протоколу є захист прав та законних інтересів Клієнта в Київському апеляційному суді у взаємовідносинах з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - Боржник) в частині стягнення простроченої заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 400460475, укладеним між Клієнтом та Боржником у справі №759/2939/21.

Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 759/2939/21 (Київський апеляційний суд).

В п. 4. Договору зазначено вартість послуг, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №759/2939/21 - 50 000 (п`ядесят тисяч гривень) 00 коп.;

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) від 28 травня 2024 року адвокатом були надані такі послуги: Підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 759/2939/21, вартістю 50 000 грн.

Вказані докази містяться в матеріалах справи та були долучені до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка направлявся на поштову адресу ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає, що враховуючи складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечень позивачки щодо неспівмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу наданим послугам, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.134, 137, 246, 270 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (Код ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисячі) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: