2/465/156/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.07.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання - Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал Банк», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивачка) подано на розгляд суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал Банк», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 5 000, 00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 26.05.2023 помилково переказала кошти у сумі 5 000,00 грн. на інший рахунок. Зазначає, що зверталась в службу турботи monobank, однак останні відповіли, що зі свого боку зробили все можливе, однак відповідач не виходив на зв`язок та повідомили позивачку, що без згоди клієнта, який отримав помилкове поповнення не можуть списати кошти і провести повернення. При переказу коштів на екран висвітило ім`я ОСОБА_2 . Окрім цього повідомляє, що зазначені грошові кошти були перераховані на рахунок невстановленої особи без зазначення призначення платежу, що свідчить про те, що перераховані кошти являються безпідставно отриманими (а.с.1-3).

Ухвалою від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18).

Позивачка в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, скероване на його адресу рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За умовами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Оскільки судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи і створено умови для реалізації принципу змагальності сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутності.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України.

З врахуванням вказаних обставин та положень статті 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.05.2023 о 17:24 год. платником НОМЕР_1 були перераховані грошові кошти у сумі 5000,00 грн., де отримувачем є АТ «Універсал Банк», код отримувача 39859339, призначення платежу: переказ коштів з метою поповнення рахунку АТ «Універсал Банк», що підтверджується квитанцією № 27822 від 26.05.2023 (а.с.8).

З відповіді наданої monobank видно, що позивачкою допущено помилку у середині номеру картки замість НОМЕР_2 , введено 4114 1326, у зв`язку з чим кошти зараховані іншому клієнту (а.с.9).

Суд звертає увагу на те, що підтверджуючих даних, що банківський рахунок НОМЕР_3 належить відповідачу ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Також, суд бере до уваги, що відповіді наданої банком не зазначено ні дати перерахунку коштів, ні розміру суми перерахованих коштів, ні реквізитів банківського рахунку отримувача, ні реквізитів отримувача.

Суд зауважує, що наявність у позивачки персональних даних інших осіб, які охороняються законом, наявність інших аналогічних спорів, інші обставини справи в їх сукупності, ставить під сумнів доводи позивачки щодо помилковості перерахування нею грошових коштів відповідачу.

Також, в обґрунтування позовних вимог позивачка, посилалася на те, що ОСОБА_2 набув майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави, а тому, відповідно до статті 1212 ЦК України, зобов`язаний повернути грошові кошти з нарахованими процентами.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі приписами статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Разом з тим, стаття 1212 ЦК України дає визначення поняття безпідставного набуття, збереження майна (безпідставного збагачення) і встановлює умови його виникнення. Зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, щоб набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна.

Відповідно до положень частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статей 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу щодо безпідставного набуття або зберігання саме відповідачем ОСОБА_2 спірних 5 000,00 грн., а також те, що картковий рахунок на який були перераховані кошти належить відповідачу, та не доведено, що були відсутні правові підстави для набуття або зберігання вказаної суми.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивачка як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, а позовні вимоги не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (продовж тридцяти днів з дня його проголошення).

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі статей 10, 27, 31, 57-60, 88, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України , та керуючись статтями 1212, 1213 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал Банк», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів- відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування сторін:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 29.04.1999 Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Універсал банк», Код , місцезнаходження м. Київ вул. Автозаводська, 54/19.

Суддя Мартьянова С.М.