Справа № 367/7191/23
Провадження №2/367/1766/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,

за участі секретаря - Музики Є.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за несплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за несплату аліментів, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати аліментів, а саме: заборгованість за аліментами на утримання дітей за період з 11.04.2023 по 31.08.2023 в розмірі 50000 грн.; інфляційне збільшення суми заборгованості аліментів за період з 11.02.2023 по 31.08.2023 в розмірі 580 грн.; пеню (неустойку) за період з 11.02.2023 по 31.08.2023 в розмірі 42500 грн.; 3% річних за період з 11.02.2023 по 31.08.2023 в розмірі 350 грн.

17 жовтня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

20.06.2024 від представника позивача адвоката Щербини Л.А. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить: стягнути з відповідача на корить позивача заборгованість зі сплати аліментів, а саме: заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за травень 2023 року та липень 2023 року в розмірі 20000,00 грн.; пеню (неустойку) за період з 11.02.2023 року по 19.06.2024 року в розмірі 25900,00 грн.; інфляційні втрати за період з 11.02.2023 року по 19.06.2024 року в розмірі 751 грн.; 3% річних за період з 11.02.2023 по 19.06.2024 в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн., що разом складає 47305,40 грн., та витрати на правничу допомогу (судові витрати) в розмірі 7500 грн.

21.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету позову, оскільки відповідач сплатив на користь позивача суму, зазначену в заяві про зменшення позовних вимог, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції 0.0..1від 19.06.2024. Щодо витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначив, що не підтверджено належним чином наявність таких витрат та їх розмір.

У судовому засіданні 27.06.2024 року представник відповідача підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 27.06.2024 року позивач та її представник не заперечували щодо задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, погодившись, що відповідач сплатив на користь відповідача заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 47305,40 грн., відповідно до розрахунку, наведеного в заяві про зменшення позовних вимог, проте наполягали на стягненні витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки представником позивача не доведено, що саме по цій справі були надані послуги адвокатом, до того ж позивачем не надано доказів на підтвердження розміру витрат та обсягу виконаних робіт адвокатом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наявності заяви представника відповідача про закриття провадження у справі та відсутності будь-яких заперечень зі сторони позивача, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутності предмету спору на час судового розгляду.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»від 23.01.2014,заява № 19336/04 ).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, копію додатку № 1 від 16.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, де зазначена сума гонорару, яка підлягає сплаті - 3500 грн., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.01.2024 року, платіжну інструкцію P24АD3357 від 17.01.2024 на суму 1500 грн., платіжну інструкціюP24АD6656 від 17.01.2024 на суму 2000 грн., платіжну інструкцію P24АD5183 від 06.06.2024 на суму 4000 грн., акт прийому-передачі від 26.06.2024 до договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, де зазначено, що позивач отримала послуги та передала адвокату кошти в розмірі 7500 грн. додаток № 2 від 06.06.2024 до договору про надання правової допомоги від 16.01.2024, де зазначено, що вартість послуг за договором становить 4000 грн.

Згідно із ч. 2 ст.134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору. Відповідний висновок міститься у постанові ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18.

Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві не зазначено попередній розрахунок суми судових витрат.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Згідно з висновком, наведеним у постанові ВС від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом.

Дослідивши, надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру документи, суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача не надано доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості саме на представництво інтересів позивача по даній цивільній справі.

Так, наданий позивачем договір про надання правової допомоги від 16.01.2024 не містить посилань, що адвокат Щербина Л.А. здійснює представництво клієнта ОСОБА_1 виключно у даній цивільній справі. Також не містять таких даних і інші надані позивачем документи, а саме акт прийому-передачі виконаних робіт, додатки до вищевказаного договору №1, 2 та платіжні інструкції про перерахування грошових коштів позивачем.

В судовому засіданні позивач не змогла пояснити яку суму та за які послуги були нею сплачені адвокатові по цій справі.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведені витрати на правничу допомогу, яку вона просить стягнути з відповідача, а тому у їх стягненні суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 180-183 СК України, 12, 133, 137, 142, 255, 258-261, 263, 273, 274, 352, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за несплату аліментів.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

У стягненні витрат позивача на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Ю.В. Горбачова