Справа № 212/6826/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., представника третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Котлярової Т.С., третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Пономаренко В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», треті особи: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, ОСОБА_1 , про скасування висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння),

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2023 року позивач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернувся до суду з позовом до відповідача ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про скасування медичного висновку ЛЕК про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) в частині встановлення ОСОБА_2 професійного захворювання хронічного обструктивного захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфіземи легень другої стадії, група В.ЛН другого ступеня.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.07.2023 на адресу позивача від відповідача надійшло повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 вих. № 08/21-1515 від 21.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено наступні діагнози: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфіземи легень другої стадії, група В.ЛН другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеню (з помірним зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Захворювання професійні (20.07.2023). У вказаному повідомленні серед факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили хронічне захворювання у ОСОБА_1 зазначено пил фіброгенної дії, шум. Повідомлення складено за результатами висновку лікарсько-експертної комісії, який позивач вважає не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню, оскільки не містить повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я ОСОБА_1 , ЛЕК не враховано використання працівниками ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», у тому числі ОСОБА_1 , засобів індивідуального захисту органів дихання, зокрема респіратора РПА-ТД, який забезпечує очищення повітря, що вдихається, до концентрацій шкідливих речовин, які не перевищують норми, а також не розглянуто альтернативні причини виникнення захворювання, зокрема паління.

Ухвалою судді від 08 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року була скасована, а матеріали позовної заяви направлені до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

05 січня 2024 року цивільна справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу і ухвалою судді від 09 січня 2024 року у ній було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

15 січня 2024 року від представника третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Бакаєвої М.О. надійшли письмові пояснення, у яких вона відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 2007 року по 2023 рік, виконуючи роботу за професіями підземний гірничий майстер, помічник начальника на підземній дільниці, заступник начальника (підземної) дільниці, начальник (підземної) дільниці, постійно піддавався впливу шкідливих виробничих факторів, зокрема пилу вуглецю і вуглепородні пили з вмістом вільного діоксину кремнію від 5 до %, аерозолі мають переважно фіброгенну дію, концентрація аерозолю фіброгенної дії перевищували гранично допустиму концентрацію (в 8,55 разів, в 8,58 разів, в 8,29 разів) відповідно до Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони, затверджених наказом МОЗ України від 14.07.2020 № 1596. При цьому, фільтр аерозольний ФРПА Р2 R (фільтр проти аерозольний призначений для зменшення вдихуваного повітря від твердих та рідких аерозолів шкідливих речовин, що знаходяться в повітрі робочої зони пилу: органічного (тваринного, рослинного) та неорганічного пилу (мінерального, металевого), димів, туманів, але він забезпечує повний захист органів дихання від аерозолів фіброгенної дії.

24 січня 2024 року від представника відповідача ДУ «»Український науково-дослідний інститут промислової медицини» Ковальчук Т. надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що при встановленні зв`язку захворювання з умовами праці ЛЕК керується п. 99 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 № 337 (далі Порядок № 337), де зазначено, що рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з з урахуванням відомостей, зазначених, зокрема у трудовій книжці, виписці з амбулаторної картки, історії хвороби за весь період спостереження, санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці, інформаційній довідці про умови праці працівника тощо. Стосовно ОСОБА_1 було встановлено, що він працював в умовах впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» впродовж 15 років та 09 місяців за професіями: гірничий майстер підземний, помічник начальника, заступник начальника, начальник дільниці шахтного транспорту підземний, звільнений 17.02.2023 за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. За даними інформаційної довідки про умови праці, підготовленої Управління Держслужби з питань праці від 30.05.2023 № ПС/3.1/12774-23, Карапиш наражався на дію виробничого пилу у концентраціях, які перевищують гранично допустимі норми, умови праці за ступенем шкідливості та небезпечності відносяться до 3 класу 3 ступеню «шкідливі». Згідно з виписки з амбулаторної карти, виданої КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР хворий працівник знаходився на диспансерному обліку з приводу хронічного бронхіту з 2021 року, який був встановлений при проведенні періодичного медогляду. Отже, на підставі переліченого, а також за результатами проведених інститутом комплексних клінічних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних досліджень, рішення ЛЕНК від 20.07.2023 протокол № 779 ОСОБА_1 було встановлено діагноз хронічного профзахворювання ХОЗЛ другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня. Таким чином, відповідач вважає, що підстав для скасування висновку ЛЕК, яким законно та обґрунтовано встановлено ОСОБА_1 діагноз хронічного захворювання, немає. Крім того, зазначив, що не довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також позивач не вжив заходів щодо оспорювання встановленого діагнозу у встановленому законом порядку, а саме він мав право звернутися до центральної лікарсько-експертної комісії ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», остаточне рішення якої позивач мав право оскаржувати в суді.

Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року за клопотанням представника позивача витребувані докази у відповідача, підготовче засідання відкладено до 28.02.2024.

19 лютого 2024 року від представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Пономаренко В.Л. надійшли письмові пояснення, у яких третя особа не погодився із позовними вимогами, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було встановлено діагноз хронічного профзахворювання ХОЗЛ. Відповідачем ретельно досліджена первинна медична документація працівника, яку він особисто надавав спеціалістам інституту за останні роки, також проведено співставлення стану його здоров`я, відображеного у виписках з амбулаторної картки (хворого) із проведеним ретельним оглядом за час його перебування в інституті майже два тижні. Всі хвороби підтвердилися після ретельних оглядів кваліфікованих спеціалістів. Підстав вважати, що медичний висновок комісії з 8 професорів та докторів медичних наук не відповідає дійсності немає правових підстав. При встановленні зв`язку захворювання з умовами праці ЛЕК керувалася п. 99 Порядку № 337, врахувавши характерний для ХОЗЛ (пилового бронхіту) професійної етіології невпинно прогресуючий перебіг з наявністю загострень, які були зареєстровані під час роботи у несприятливих умовах виробництва та після припинення роботи, пов`язаної з впливом на організм хворого працівника виробничого пилу, концентрації якого перевищували граничнодопустимі протягом 15 років 9 місяців (з клас 3 ступеня «шкідливі» умови праці), результати проведених у клініці ДУ «УКРНДІПРОММЕД» комплексних клінічних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних досліджень, і рішенням від 20.07.2023, оформленим протоколом № 779, ОСОБА_1 був встановлений діагноз хронічного профзахворювання ХОЗЛ. Крім того, зазначено, що позивачем порушено порядок оскарження встановленого ОСОБА_1 діагнозу, встановлений п. 95 Порядку № 337, яким визначено, що у спірних випадках осточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного профзахворювання приймається центральною ЛЕК, рішення якої у разі незгоди хворого або роботодавця оскаржується у судовому порядку, тоді як позивач, отримавши 25.07.2023 повідомлення № 08/21-1515 від 21.07.2023, не вживав заходів щодо його оспорення. Окрім того, під час розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією, до складу якої увійшли, в тому числі представники роботодавця, яка керувалася інформацією, зазначеною в повідомленні за формою П-3, був складений акт за формою П-4. 15.01.2024 ОСОБА_1 був визнаний особою з інвалідністю профпатологічною обласною МСЕК та йому встановлено 40% втрати працездатності. Таким чином, на думку третьої особи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, натомість відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавство, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

19 лютого 2024 року представник відповідача на виконання ухвали суду від 05.02.2024 про витребування доказів надав копію медичного висновку ЛЕК про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20.07.2023 № 779 стосовно хворого ОСОБА_1 , а також зазначив, що чинним законодавством не передбачена затверджена форма та зміст протоколу засідання ЛЕК, тому рішення ЛЕК оформлюється у вигляді медичного висновку.

28 лютого 2024 року, 25 березня 2024 року за клопотанням представника відповідача, яка перебуває у відпустці, підготовчі засідання відкладені.

Ухвалами суду від 10 квітня 2024 року відмовлено у клопотанні представника позивача у призначенні комплексної судово-медичної експертизи, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 16 травня 2024 року.

15 травня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, яке було задоволено протокольною ухвалою під час судового засідання 16 травня 2024 року.

Представник позивача ОСОБА_5 . В судовому засіданні від 16.05.2024 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити, суду пояснив, що позивач оскаржує висновок ЛЕК лише в частині встановлення діагнозу ХОЗЛ, який вважають таким, що не відповідає дійсним обставинам, зокрема комісією не враховано спосіб життя ОСОБА_1 , екологію тощо. Також, зазначив, що дійсно перевищення концентрації виробничого пилу могло мати місце, але ОСОБА_1 був забезпечений респіратором, при застосуванні якого відповідно до протоколу випробування розвиток захворювання, пов`язаний із виробничими факторами, неможливий. У подальшому у зв`язку з технічною неможливістю приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні від 16.05.2024 заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у позові, посилаючись на те, що при встановленні ОСОБА_1 діагнозу хронічного профзахворювання були враховані усі необхідні фактори, медична документація, маршрут праці. Натомість вважала, що позивачем порушено порядок оскарження висновку ЛЕК, оскільки роботодавець відповідно до Порядку № 337 повинен оскаржити його до центрального органу.

Представник третьої особи Південно-Східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці Котлярова Т.С. заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях, долучених до справи, також пояснила суду, що лабораторні випробування респіратора не дозволяють виключити повністю отримання захворювання. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Пономаренко Т.С. заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просила відмовити у позові, суду пояснила, що ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах протягом 15 років 9 місяців, при цьому його органи дихання не захищені від впливу шкідливих чинників. Крім того, зазначила, що 15 січня 2024 року ОСОБА_1 висновком МСЕК встановлено 40 % втрати працездатності.

Третя особа ОСОБА_1 підтримав думку свого представника, пояснив, що він не палить з 2017 року, під час роботи він був забезпечений респіратором, але постійно в ньому неможливо знаходитися, періодично необхідно знімати, оскільки під ним збиралася мокрота і неможливо було дихати.

16 травня 2024 року у судовому засіданні заслухано учасників справи, досліджено письмові матеріали справи, закінчено з`ясування обставин та перевірку їх доказами, оголошено перерву для підготовки до судових дебатів до 10 червня 2024 року.

10 червня 2024 року та 25 червня 2024 року представник відповідача в судові засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судових засідань, про причини своєї неявки суду не повідомила, жодних заяв про відкладення або проведення судових засідань за її відсутності суду не надала, а тому відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України за повторної неявки представника відповідача без поважних причин суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

20 липня 2023 року ДУ «УКРНДІПРОММЕД» на підставі протоколу засідання № 779 склала медичний висновок лікарсько-експертної комісії, про встановлення ОСОБА_1 професійного характеру захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Захворювання професійні.

Діагноз професійного захворювання встановлений на підставі тривалого стажу роботи в шкідливих умовах (15 років 09 місяців), даних інформаційної довідки про умови праці № ПС/3.1/12774-23 від 30.05.2023, клініко-функціональних та РГ даних, характерних для проф. обумовленого ХОЗЛ другої стадії, об`єктивного огляду, аускультації, при обстеженні, на спірограмі, анамнезу захворювань (виписки амбулаторної картки КНП «Павлоградська ЛІЛ» ПМР (а.с. 178-179).

21 липня 2023 року вих. 08/21-1515 ДУ «УКРНДІПРОММЕД» склало повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3, у якому зазначено найменування підприємства ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «Павлоградвугілля», діагноз основний 1) хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого ступеня, 2) хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Захворювання професійні, дата встановлення остаточного діагнозу 20.07.2023 (а.с. 5).

Під час судового розгляду судом встановлено, що 01.12.2023 відповідною комісією, до складу якої входив представник роботодавця, проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, за результатами якого 01.12.2023 був складений акт за формою П-4, а 15.01.2024 ОСОБА_1 був визнаний особою з інвалідністю профпатологічною обласною МСЕК та йому було встановлено 40 % втрати працездатності, і дані обставини не оспорювалися учасниками справи, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України дає право суду врахувати ці обставини, як такі, що не підлягають доказуванню.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частинами першою, другою статті 153 Кодексу законів про працю України

(далі КЗпП України) передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання це захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком № 337, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 81 Порядку № 337 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Пунктом 89 Порядку № 337 передбачено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

Віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662 (пункт 91 Порядку № 337).

Для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу лікар-профпатолог області або міста направляє хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я, якому МОЗ надало право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами. До високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я у разі потреби для встановлення діагнозу можуть направлятися також хворі, які проходять обстеження у науково-дослідних інститутах (установах) медичного профілю (пункт 93 Порядку № 337).

Відповідно до пункту 94 Порядку № 337 високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння). Діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) може бути змінений або відмінений високоспеціалізованим профпатологічним закладом охорони здоров`я, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень і повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) покладається на керівників таких закладів і голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, територіального органу Пенсійного фонду України, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку (п. 95 Порядку № 337).

Пунктом 97 Порядку № 337 передбачено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я

(далі лікарсько-експертна комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи лікарсько-експертної комісії залучаються спеціалісти (представники) територіальних органів Держпраці, підприємства (установи, організації), територіального органу Пенсійного фонду України, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня).

Згідно з пунктом 99 Порядку № 337 рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: трудовій книжці для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на огляд до лікарсько-експертної комісії з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається лікарями з гігієни праці територіального органу Держпраці, який здійснює нагляд за підприємством (установою, організацією), у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); акті за формою Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння).

У пункті 100 Порядку № 337 зазначено, що висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) видається працівникові, а його копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології області або міста за місцем роботи або проживання працівника та територіальному органові Пенсійного фонду України. Хворому видається довідка про стаціонарне обстеження у високоспеціалізованому профпатологічному закладі охорони здоров`я. У зазначеному висновку, крім діагнозу, обов`язково зазначаються відомості про наявність (відсутність) професійного захворювання та придатність (непридатність) до роботи за професією у несприятливих (шкідливих) умовах праці.

Високоспеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника. У разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) (пункт 101 Положення № 337).

Пунктом 103 Положення № 337 передбачено, що працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою згідно з додатком 20. Медичний висновок також надсилається лікарю-профпатологу, який направляв хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я за місцем його роботи або проживання (якщо він не працює).

Оскаржуючи медичний висновок ЛЕК позивач зазначав, що відсутнє достатнє підтвердження щодо виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання ХОЗЛ, оскільки ДУ ««УКРНДІПРОММЕД» не враховані те, що працівник був забезпечений засобом індивідуального захисту органів дихання респіратором РПА-ТД, використання якого виключає виникнення захворювання, оскільки він очищає повітря від шкідливих речовин до гранично допустимих норм.

При цьому позивачем наданий протокол випробувань № 01/2024 від 04.03.2024, згідно з яким об`єктом випробувань був фільтр аерозольний ФРПА Р2, з датою відібрання зразків 26.01.2024, і який розповсюджується лише на зразки, що пройшли випробування.

Отже, даний протокол не може вважатися належним доказом на підтвердження зазначених позивачем обставин, оскільки по-перше, не відповідає часовому періоду роботи ОСОБА_1 , а також результати стосуються винятково тих зразків, що отримала лабораторія, що не виключає виникнення захворювання у ОСОБА_1 при обставинах встановлених і врахованих ЛЕК.

Також, такі випробування проводилися вже після складення висновку ЛЕК (липень 2023 року), акту розслідування причин виникнення ХОЗЛ (грудень 2023 року), і навіть після встановлення МСЕК ОСОБА_1 інвалідності та ступенію втрати працездатності (15.01.2024).

Крім того, до вказаної копії протоколу випробувань не надано документи на підтвердження повноважень ТОВ «Стандарт Капітал Інвест» на проведення таких випробувань, також не надані документи на підставі яких було проведено таке випробування (акт про відібрання зразків, акт ідентифікації зразків, договір на проведення випробування тощо), які б надали суду можливість визнати такий доказ допустимим.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року

у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Лікарсько-експертна комісія відповідача врахувала виписку із медичної карти хворого, який містить хронологію виникнення захворювань, проходження ним лікування; копію трудової книжки, у якій вказано маршрут та стаж роботи ОСОБА_1 впродовж більше 15 років в шкідливих умовах; інформаційну довідку про умови праці, у якій вказано зокрема, що ОСОБА_1 підпадав під вплив пилу, що перевищував ГДР, впродовж 82-85% зміни, кл.шкідливості по пилу 3.3 (шкідливий).

Позивачем не надано жодного документу на спростування висновків інформаційної довідки про умови праці.

Долучена позивачем довідка, згідно з якою ОСОБА_1 за більше ніж 15 років роботи в шкідливих умовах видано 15 респіраторів, не може беззаперечно свідчити про забезпечення позивачем належних умов праці, які б виключали виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання ХОЗЛ.

Крім того, доводи позивача про паління ОСОБА_1 , яке не було враховано ЛЕК і яке могло бути причиною виникнення захворювання, суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на наведене, враховуючи, що ДУ «УНДІПМ» в межах своїх повноважень мала усі потрібні дані, визначені у Порядку № 337, для складання медичного висновку лікарсько-експертної комісії для прийняття рішення про зв`язок захворювання ОСОБА_1 з умовами його праці, при цьому позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності істотних порушень при складанні медичного висновку за формою П-3, які б стали підставою для його скасування, а тому суд відмовляє у позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81-84, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», треті особи: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, ОСОБА_1 , про скасування висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», юридична адреса: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76.

Відповідач: Державна установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», юридична адреса: 50096, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, 40.

Треті особи: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, юридична адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Армстронга Ніла, 1 Д;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04 липня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко