Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/34/24
Єдиний унікальний №733/1596/23
Рішення

Іменем України

16 травня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді: Вовченка А.В.,

при секретарі: Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Ічня в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТАС Агро Північ» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки та скасування запису про реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернула до суду із позовом до до ТОВ «ТАС Агро Північ» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки та скасування запису про реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником двох земельних ділянок площею 3,76 га, та 0,49 га з кадастровими номерами :04:000:1223 та :04:000:0423, що розташовані на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області , наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 100235 та серії ЧН №068814, виданих на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 24 вересня 2003 року № 431.

12 березня 2012 року було укладено договори оренди даних земельних ділянок між позивачем та ПАТ «Блок Агросвіт», правонаступником якого став ПСП «Агро Вам» строком на п`ять років. Вказаний договір був зареєстрований в Ічнянському районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 07 червня 2012 року за № 004379 та №004376.

10 листопада 2016 року від її імені було укладено Додаткові угоди до договорів оренди землі з ПАТ «Блок Агросвіт» Умовами даних додаткових угод стало розірвання ( за взаємною згодою) договорів оренди землі від 12.03.2012 року дані додаткові угоди вона не підписувала.

26 січня 2017 року від її імені було укладено з ПАТ «Блок Агросвіт» акт приймання-передачі земельної ділянки площею 0,49 га, який вона не підписувала.

03 травня 2017 року від її імені було укладено з ПАТ «Блок Агросвіт» акт приймання-передачі земельної ділянки загальною площею 3,76 га, який вона не підписувала.

Вище вказані додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі від 12 березня 2012 року були зареєстровані 26.01.2017 року та 03.05.2017 року, що підтверджено Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

10 листопада 2016 року від її імені було укладено з ПСП «Агро Вам» новий договір оренди землі та акт приймання-передачі земельної ділянки від 26.01.2017 року на земельну ділянку площею 0,49 га, кадастровий номер:04:000:0423. Договір укладено на 15 років та зареєстровано 26.01.2017 року, номер запису про інше речове право: 18796311. Даний договір вона не підписувала.

10 листопада 2016 року від її імені було укладено з ПСП «Агро Вам» новий договір оренди землі та акт приймання-передачі земельної ділянки від 03.05.2017 року на земельну ділянку площею 3,76 га, кадастровий номер:04:000:1223. Договір укладено на 15 років та зареєстровано 03.05.2017 року, номер запису про інше речове право: 20294083. Даний договір вона також не підписувала.

Таким чином належні позивачці на праві приватної власності земельні ділянки на даний час незаконно перебувають в користуванні ТОВ «ТАС Агро Північ» на підставі вищевказаних договорів оренди землі, які вона не підписувала.

02 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із листом до директора ТОВ «ТАС Агро Північ » про мирне врегулювання спору, але це не дало жодних результатів. Позивач стверджує, що вищезазначені договори оренди земельних ділянок вона не укладала , умов оренди не погоджувала, підписи в договорах виконані не нею , а сторонньою особою. Таким чином ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з вищевикладеним, існують підстави для відновлення її порушених, як власника, прав у судовому порядку, шляхом усунення перешкод у користуванні належним їй майном, шляхом повернення земельних ділянок та скасування державної реєстрації іншого речового права. Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

За клопотанням представника позивача витребувано від відповідача ТОВ «ТАС Агро Північ», як правонаступника ПСП «Агро Вам» оригінали договорів оренди землі б/н від 10.11.2016 року, загальною площею 0,49 га та 3,76 га, додаткових договорів до договорів оренди землі , актів приймання-передачі змельних ділянок.

Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача призначена судово-почеркознавча експертиза.

Інших клопотань не надходило.

Висновок судово-почеркознавчої експертизи надійшов до суду 20.02.2024 року та ухвалою від 26.02.2024 року відновлено провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає обраний позивачем спосіб захисту не ефективним та таким, що не може бути задоволений судом. Договір оренди землі від 10.11.2016 року є законним, чинним, не припиненим і його правомірність презюмується згідно приписів ст. 204 ЦК України. Спірна земельна ділянка перебуває у правомірному користуванні відповідача, який регулярно сплачував орендну плату згідно договору оренди землі. Факт отримання впродовж 2016-2022 р.р. орендної плати в грошовій та натуральній формі, та ін. виплат свідчить про волевиявлення сторін, спрямоване на виконання своїх прав та обов`язків за договором. Орендар розумно покладався (розраховував) на виконання орендодавцем умов договору оренди та користувався земельною ділянкою згідно з цими умовами, тобто очікував на стабільність і незмінність свого майнового стану. Якщи поведінка однієї сторони давала іншій підстави вважати, що договір є дійсним (сторони протягом тривалого часу належним чином його виконували), то наступні вимоги про його недійсність або неукладеність є зловживання правом.Отже, за даних підстав вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні вимог заяви та судові витрати покласти на позивача.

До початку судового засідання представник ОСОБА_2 надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутності його та позивача , задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути судові витрати.

Представник відповідача ТОВ «ТАС «Агро Північ» будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про відкладення розглядом справи не надав.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ч.1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площею 3,76 га, та 0,49 га з кадастровими номерами :04:000:1223 та :04:000:0423, що розташовані на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області , наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 100235 та серії ЧН №068814, виданих на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 24 вересня 2003 року № 431.

12 березня 2012 року було укладено договори оренди даних земельних ділянок між позивачем та ПАТ «Блок Агросвіт», правонаступником якого став ПСП «Агро Вам» строком на п`ять років. Вказаний договір був зареєстрований в Ічнянському районному відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 07 червня 2012 року за № 004379 та №004376. Отже, строк користування земельними ділянками відповідачем мав закінчитись 07 червня 2017 року.

10 листопада 2016 року між позивачем та ПАТ «Блок Агросвіт », правонаступником якого є ПСП «Агро Вам» (а.с.21-23), були укладені нові договори оренди даних земельних ділянок строком на п`ятнадцять років. Вказані договори були зареєстровані 26.01.2017 (номер запису 18796311, та 03.05.2017 року (номер запису 20294083 (а.с.15-16).

Пізніше позивачу стало відомо, що 04 березня 2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області Хвостом В.М. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено реєстрацію оренди належної позивачу ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки площею 3,7563 га,

кадастровий номер :04:000:1223 та площею 0,49 га кадастровий номер:04:000:0423, в записі «документи, подані для державної реєстації» зазначені відомості про договір оренди вищевказаних земельних ділянок , укладеного між ПСП «Агро Вам» , правонаступником якого є ТОВ «ТАС Агро Північ» та ОСОБА_1 від 10.11.2016 року на строк 15 років з правом пролонгації. При цьому, в зазначеному записі також було наведено відомості про суб`єкта орендодавця, як про: ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

При зверненні позивача до директора ТОВ «ТАС Агро Північ» з метою розірвання , шляхом підписання Угоди про вчинення певних дій та додані до неї Угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок. 26.06.2023 року позивачем отримано відповідь від ТОВ «ТАС Агро Північ», якою відмовлено у розірвання Договорів оренди землі за згодою сторін до спливу терміну їх дії . Врегулювання даного питання мирним шляхом не дало ніяких результатів. (а.с.26).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Глава 29 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про витребування належної йому земельної ділянки, тобто пред`явити негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Пред`являючи позов, позивач ОСОБА_1 стверджувала , що оспорювані договори оренди землі від 10 листопада 2016 року вона не підписувала , підпис у ній вчинено іншою особою.

З висновку судово-почеркознавчої експертизи, складеного 09 лютого 2024 року за № 45/24-24 експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз слідує, що підписи від імені ОСОБА_1 в договорах оренди землі б/н (дата - 10 листопада 2016 року), наданих позивачем та відповідачем, виконані рукописним способом, письмовим приладом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_1 ,а іншою особою (а.с.136-143).

Відповідачем вищевказаний висновок судово-почеркознавчої експертизи не оскаржувався, а тому суд бере його за основу при ухваленні рішення.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України « Про оренду землі » (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України « Про оренду землі »).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним.

Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у підпункті 7.18. своєї постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Отже, власник земельної ділянки, яким в даному випадку є ОСОБА_1 , виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки, обрав ефективний спосіб захисту свого порушеного права на користування нею, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки саме у мотивах негаторного позову з похідною позовною вимогою про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Водночас суд не погоджується з доводами висловленими представником відповідача про відсутність доказів порушення відповідачем прав позивача, оскільки порушення права ОСОБА_1 , як власника, на користування належними їй земельними ділянками, зокрема шляхом вільного прийняття рішення щодо укладення договору щодо свого майна, вільного обрання контрагента та

визначення умов договорів, було встановлено в судовому засіданні (в т.ч. висновком експерта).

Що стосується питання виплати та отримання орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судовим рішенням було встановлено фактичне користування відповідачем земельною ділянкою, яка перебуває у власності позивача, в період з 2016 року по даний час, за яке позивач отримувала орендну плату.

Цільовим призначенням грошових коштів, переданих ТОВ «Тас Агро Північ» ОСОБА_1 , було саме за користування ними належними останній земельними ділянками.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що у разі отримання позивачем від відповідача грошових коштів за договором оренди земельної ділянки, який був визнаний судом неукладеним, оскільки не був підписаний позивачем, то відповідач не позбавлений можливості захистити свої права у порядку положень ст. 1212 ЦК України.

Що стосується судових витрат суд прийшов до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Норми ч.1 ст. 141 ЦПК України вказують, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в розмірі 4337,30 грн. (а.с.6а), розмір витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи згідно з рахунком № НОМЕР_2 від 22.01.2024 року складає 9 087,36 грн.(а.с. 143) .

Відповідно до п.1,2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Як роз`яснено в п. 47, 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих

послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача надав суду копію договору про надання правової допомоги № 18/23 від 18 вересня 2023 року (а.с.48), попередній (орієнтовний) розрахунок витрат , пов`язаних з наданням правової допомоги (а.с.51),актом приймання-передачі наданих послуг від 26 вересня 2023 року, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №26 (а.с.53) актом приймання-передачі наданих послуг від 01 травня 2024 року (а.с.167) , копії квитанцій до прибуткового касового ордеру №1 (а.с.168) якими підтверджено факт оплати правової допомоги. Згідно з даними документами вищевказані витрати складають 13100грн. Також у матеріалах справи є ордер на надання правничої (правової) допомоги та копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю (а.с.55-56).

Вказане у своїй сукупності спростовує посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про необгрунтованість вартості правової допомоги, незазначення позивачем обсягу такої допомоги.

На думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 13100 грн. є співмірними складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому заявлена сума таких витрат, ураховуючи задоволення позову в повному об`сязі, підлягає стягненню з відповідача.

Також у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи позивачем була оплачена її вартість в розмірі 9 087,36 грн. що підтверджується наявними в матеріалах справи актом здачі-приймання висновку експерта № 45/24-24 (а.с.143).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89,141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України, Законом України « Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Конституцією України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ТАС Агро Північ» про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 3,76 га, кадастровий номер :04:000:1223, розташованої на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області шляхом повернення вказаної земельної ділянки від ТОВ «ТАС Агро Північ» ( ).

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 0,49 га, кадастровий номер :04:000:0423, розташованої на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області шляхом повернення вказаної земельної ділянки від ТОВ «ТАС Агро Північ» ( ) .

Скасувати запис №20294083 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки вчиненого 03.05.2017 року на підставі договору оренди землі б/н від 10.11.2016 року, загальною площею 3,76 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:1223, що розташована на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №100235, виданого на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 24 вересня 2003 року №431.

Скасувати запис №18796311 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки вчиненого 26.01.2017 року на підставі договору оренди землі б/н від 10.11.2016 року, загальною площею 0,49 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0423, що розташована на території Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області ,цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №068814, виданого на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 24 вересня 2003 року №431.

Стягнути з ТОВ «ТАС Агро Північ» ( ) на користь ОСОБА_1 13 100 грн. витрат за надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи, 4294,40 грн. сплаченого судового збору та 9 087,36 грн. витрат на проведення експертизи, а всього 26 481 (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят одна ) грн.76 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

Відповідач ТОВ «ТАС Агро Північ» ,, адреса: 17600, с.Харкове Прилуцького району Чернігівської області.

Повне рішення складено 16 травня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко