Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" червня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Гаврилової О.В.,
за участю секретаря - Дубенко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, клопотання позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, подане його представником - адвокатом Юзефовичем А.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Деребера Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна, про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, -
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Деребера Тетяна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Юлія Ярославівна, про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. В іншій частині позову - відмовлено. Встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на правничу допомогу - до 20 травня 2024 року включно.

17 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Юзефовичем А.О. направлено до суду клопотання про розподіл судових витрат, в якому представник зазначає, що протягом розгляду даної справи та у зв`язку з нею позивачем було сплачено 280 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та просить вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом винесення відповідного додаткового рішення, стягнути з відповідачів витрати позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У вказаному клопотанні представник позивача просив проводити судове засідання без участі позивача та його представника. (т.5 а.с.125-127)

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коротенко Є.О. подала до суду заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просить звільнити або зменшити витрати на правничу допомогу, які заявлені представником позивача до стягнення, при стягненні їх з відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із матеріальним становищем та частковою необґрунтованістю клопотання. В запереченнях представник відповідача просила проводити розгляд клопотання без участі відповідача та її представників.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Суд, вивчивши доводи поданого представником позивача клопотання, доводи заперечень представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно положень п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України).

За правилом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві викладено відповідну заяву.

Клопотання позивача про розподіл судових витрат - стягнення витрат на правову допомогу з додатками на його обґрунтування направлено до суду в межах визначеного судом строку - 17 травня 2024 року (т.6 а.с.3, 4).

Отже, стороною позивача виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як визначено в ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. (ч.1 ст.632 ЦК України)

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

06 липня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. ЛОЙЕРС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №144/07-2021 (далі - договір), згідно умов якого об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво та інші, передбачені цим договором види правової допомоги клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні доля виконання цього договору. (т.5 а.с.128-130).

24 грудня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. ЛОЙЕРС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №161/12-2021 аналогічного змісту з іншим терміном дії договору. (т.5 а.с.131-133)

В подальшому укладались договори про внесення змін до договору від 24 грудня 2021 року із визначенням термінів дії договору. (т.5 а.с.134, 136)

В п.4.1., 4.2.1. договорів від 06 липня 2021 року та від 24 грудня 2021 року сторони узгодили, що вартість однієї години роботи адвоката об`єднання становить 1 500,00 грн, послуга з представництва інтересів клієнта в суді складає 2 000,00 грн за один судодень, при тривалості судового засідання понад 2 години вартість судодня збільшується на 500,00 грн за кожну додаткову годину очікування, ознайомлення з матеріалами справи - 2 000,00 грн, усна консультація - 1 000,00 грн, складання і направлення адвокатського запиту - 500,00 грн.

На підставі першого договору, Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. ЛОЙЕРС ГРУП» видано ордери на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Юзефовичем А.О. (т.1 а.с.53) та адвокатом Лебідь Н.С. (т.1 а.с.73)

До клопотання про розподіл судових витрат долучено звіт про надану правничу (правову) допомогу із загальною вартістю такої допомоги в сумі 278 500,00 грн, рахунки-фактури (з розшифровками), акти про прийняття виконаних робіт (т.5 а.с.137-210).

За договорами від 06 липня 2021 року №144/07-2021 та від 24 грудня 2021 року №161/12-2021 здійснено оплату правничої допомоги в загальному розмірі 278 500,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами та платіжними інструкціями (т.5 а.с.211-231).

Вказаний вище звіт містить детальний опис робіт (характер правової допомоги), кількість витраченого часу по кожному виду правової допомоги, узгоджену суму коштів у фіксованому розмірі

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, ч. 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. (постанова Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19098/21)

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не лише того, чи були такі витрати понесені фактично, а й того, чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому адвокатам, враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Виходячи з характеру спірних правовідносин та предмету доказування в даній справі, а також обсягу наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлений значний обсяг наданих представником позивача адвокатських послуг.

Разом із тим, суд погоджується з доводами сторони відповідача ОСОБА_2 про те, що не всі вказані в звіті послуги адвоката були обов`язковими, деякі послуги стосуються представництва позивача в рамках кримінального провадження, а витрачений адвокатом на частину послуг час є завищеним.

Так складання та направлення до УП клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (1 година) та надання правничих консультацій щодо правових підстав та доказової бази (3 години) мало охоплюватись послугою формування правової позиції та формування пакету документів разом з позовною заявою.

Не було необхідності в складанні та поданні до суду 30 серпня 2021 року клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову, оскільки відповідна ухвала постановлена судом 23 серпня 2021 року.

Також суд вважає недоречною компенсацію іншою стороною витрачання адвокатом часу на складання та подання приватному виконавцю документів для виконання ухвали суду про забезпечення позову, як і отримання документів від приватного нотаріуса (як зазначено у звіті на виконання ухвали суду), а також направлення документів залученим третім особам та направлення на виконання ухвали суду про витребування доказів, поїздки до УП, ПФУ, РАГС та БТІ для з`ясування питання щодо виконання ухвали суду.

На переконання суду безпідставно включено в звіт в межах розгляду даної цивільної справи витрачання адвокатом 11 годин, 8 годин та 6 годин часу на послуги, надані в межах кримінального провадження, у тому числі й при допиті свідка та позивача як потерпілого, для з`ясування питання щодо призначення експертизи, з`ясування особи слідчого тощо.

Також суд вважає завищеним витрачений адвокатом час (5 годин та 4 години) на роботу із отримання доказів від ПрАТ «Кондитерська фабрика «Рошен», як і завищеною вартість послуг 8 500,00 грн на складання і направлення адвокатських запитів з метою пошуку оригіналів підписів спадкодавця для проведення почеркознавчої експертизи.

Загалом, на переконання суду, не підлягають компенсації стороною відповідача витрати позивача на правничу допомогу за 86 годин роботи адвоката (послуги визначені в погодинній оплаті) та в сумі 6 000,00 грн (послуги визначені в гривні).

Що стосується вимоги клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з обох відповідачів, суд відзначає, що належним відповідачем за вимогою, яка була задоволена рішенням суду, - про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є лише відповідач ОСОБА_2 , отже з відповідача ОСОБА_3 витрати позивача на правничу допомогу не підлягають стягненню.

При визначенні суми таких витрат, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 суд також враховує фінансовий стан останньої, яка за відомостями ПФУ в 2022 році отримала дохід у сумі 93 803,52 грн, у 2023 році - 105 996,19 грн та за три місяці 2024 року - 30 870,00 грн.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи обґрунтованість заявленої до стягнення суми на правничу допомогу в контексті положень ч.5 ст. 137 ЦПК України, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатами робіт, а також часом, необхідним для на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена стороною позивача сума є надмірною.

Враховуючи викладене, а також те, що позов задоволено частково, беручі до уваги фінансовий стан відповідача, та враховуючи, що заявлений стороною позивача в клопотанні розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідач ОСОБА_2 , є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останньої, підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 61 750,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 263-265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, подане його представником - адвокатом Юзефовичем А.О., - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 61 750,00 грн.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: