КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Кафідової О.В.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Герасимової Тетяни Ігорівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні діда з онуками,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні діда з онуками. Просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітніми онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначити йому наступні способи участі у вихованні малолітніх онуків, встановивши систематичні побачення та можливість вільного спілкування з ними, а саме:кожну другу суботу місяця з 12 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. відвідування місця проживання дідуся без присутності батька, враховуючи бажання онуків; кожноїп`ятниці з 15 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв.з урахуванням графіку дітей, з можливістю супроводження онуків на заняття, які заплановані на той день та час, без присутності батька.

В березні 2024 року представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом: визначення часу спілкування дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з дідом кожну другу суботу місяця з 12 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. за місцем проживання діда: АДРЕСА_1 , без присутності батька, враховуючи бажання онуків, та кожної п`ятниці з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.з урахуванням графіку дітей, з можливістю супроводження онуків на заняття, які заплановані на той день та час, без присутності батька. Зазначав, що відповідач взагалі не дозволяє позивачу бачитися з онуками, налагодити з ним відносини.. Вжиття таких заходів забезпечення позову дозволить уникнути подальших порушень чинного законодавства і неправомірної поведінки з боку відповідача та дозволить зберегти зв`язки позивача з онуками.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та забезпечити позов ОСОБА_1 у визначений спосіб. Посилається на те, що порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що з грудня 2022 року відповідач ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутність стабільних контактів ОСОБА_1 з онуками створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту з ними, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишати без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За висновком суду першої інстанції ОСОБА_1 не довів підстав для забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтовуючи підстави вжиття заходів забезпечення його позову про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні діда з онуками, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, до матеріалів заяви ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів чинення таких перешкод з боку відповідача, а також його звернення до органу опіки та піклування з приводу встановлення йому графіка спілкування з онуками з урахуванням прав та інтересів батьків та самих дітей.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом визначення часу його спілкування з онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У суду відсутні підстави для висновку, що запропонований позивачем графік не буде порушувати права батьків дітей та відповідає інтересам дітей.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Герасимової Тетяни Ігорівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 липня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.