СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14014/23

пр. № 2/759/514/24

25 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Мирзак А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора,

встановив:

ОСОБА_1 , через адвоката Бондара А.В., заявив позов до ОСОБА_2 , за яким просив визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після його дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини через суперечливі зміни в законодавстві щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час війни.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 08.09.2023 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позов, а рівно і інших заяв по суті спору не надходило.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До майна померлої в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі 02.08.2023 року заведено спадкову №903/2023.

З огляду на спадкову справу вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись чоловік спадкодавиці ОСОБА_1 , та її син ОСОБА_2 , до спадкової маси входить право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, як такий що на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем.

ОСОБА_1 же, як це вбачається зі спадкової справи, пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, що визначений ст. 1270 ЦК України.

Письмової згоди ОСОБА_2 на прийняття спадщини ОСОБА_1 матеріали спадкової справи не містять.

Статтею 1272 ЦК України, разом з іншим, визначено, що уразі якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Пунктом 3 вказаної постанови, в редакції на час відкриття спадщини, було установлено, що на період воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

В наступному КМ України приймались зміни до постанови, в тому числі і до пункту 3, і в кінцевому на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023 року пункт 3 постанови КМ України №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» був виключений .

Крім того, Верховний Суд в постанові від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21 висловив правову позицію про те, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

В обгрунтування такої позиції Верховний суд послався на те, що строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку "присікає" право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України), законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 року у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань» (від англійського терміну «legitimate expectations») як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94, та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні.

Зокрема, в рішенні у справі Сєрков проти України ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

Подібні за змістом висновки наведені в рішеннях ЄСПЛ у справах Новік проти України, Христов проти України, та інших.

В обгрунтування позову позивач послався на те, що строк на прийняття спадщини припав на період війни в Україні, та на постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", якою було зупинено перебіг строків на прийняття спадщини. Позивач також заявив, що як би таких змін в законодавстві не було, то він звернувся б до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у межах визначеного законом шестимісячного строку.

Фактично позивач очікував, що він може прийняти спадщину, що залишились після його дружини, в будь який час в межах воєнного стану в Україні, відповідно до п. 3 вказаної постанови КМ України.

Суд, з огляду на наведену судову практику, вважає таке очікування легітимним, оскільки воно засноване на нормі права, попри те, що сама норма є нікчемною.

Отже суд, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, знаходить доведеним, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за поважних причин, а відтак йому може бути наданий додатковий строк для прийняття спадщини на підставі ст. 1272 ч. 3 ЦК України.

З огляду на вік позивача (1953 р.н.), місце проживання позивача (село Почепин, Макарівського району, Київської області), з урахуванням того, що в Україні діють певні обмеження, пов`язані з воєнним станом, та негативних наслідків війни, суд визнає заявлений додатковий трьохмісячний строк, необхідним і достатнім для реалізації позивачем права на спадщину.

Підсумовуючи викладене, суд знаходить позов ОСОБА_1 обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_1 ) додатковий строк в три місяці, з часу набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.