КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 22-з/824/1142/2024
УХВАЛА

04 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Старча А.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради» про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування майном,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 з правом відкриття окремих особових рахунків на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 17,25 кв.м, а ОСОБА_3 кімнату площею 12,25 кв.м - без зміни часток у праві власності. Кухню, коридор, туалет та ванну кімнату залишено у спільному користуванні. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 555,71 грн.

Не погоджуючись із заочним рішенням представник ОСОБА_4 - адвокат Фадеєва Н.І. 08 жовтня 2022 року, в порядку ст. 355 ЦПК України, подала апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд ухвалою від 29 листопада 2022 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Фадєєвої Наталії Ігорівни, на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4 ), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради», про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування майном.

Розпорядженням №392/06.1-01/24 від 06 червня 2024 року у зв`язку з переведенням судді-доповідача ОСОБА_5 до складу судової палати з розгляду кримінальних справ та зміною спеціалізації призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи №754/8700/13-ц (а/п 22-ц/824/809/2024).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2024 року справу призначено головуючому судді Таргоній Д.О., склад колегії суддів: Таргоній Д.О. - головуючий суддя, судді: Слюсар Т.А., Голуб С.А.

Ухвалою від 07 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А. прийняв справу до свого провадження та визначив дату розгляду справи у відкритому судовому засіданні 28.08.2024 року о 09 год. 30 хв.

01 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Старча А.В. подав до Київського апеляційного суду заяву про забезпечення позовуу даній справі, в обґрунтування якої зазначив наступне.

У провадженні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича перебуває на виконанні виконавчий лист №761 /2705/17 від 10.10.2017 року виданий Шевченківським районним судом міста Києва.

05 жовтня 2023 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександром Олександровичем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

05 жовтня 2023 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександром Олександровичем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1.

Подальші виконавчі дії були зупинені у зв`язку з наявністю запису про іпотеку.

22 листопада 2023 року ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Фадєєва Наталія Ігорівна, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Полісмака О.О., у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо повідомлення сторін виконавчою провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна; зобов`язати державного виконавця повідомити сторони виконавчого провадження НОМЕР_2 про результати оцінки описаного та арештованого майна; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна; зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо не реалізації описаного та арештованого майна; зобов`язати державного виконавця вчинити у виконавчому провадженні НОМЕР_1 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна.

04 квітня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києа у справі №761/2705/17 скаргу ОСОБА_4 на; бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 - задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо повідомлення сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1 /2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича повідомити сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 . що належить боржнику ОСОБА_1 . Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо не реалізації описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Зобов`язано головного Милославська, буд.8. вчинити у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою від 04 квітня 2024 року Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/2705/17, ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Старча А.В., оскаржили ухвалу до Київського апеляційного суду.

03 травня 2024 року адвокат Старча А.В. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича з повідомленням, вих.№91/24 про намір оскаржувати ухвалу від 04.04.2124 року Шевченківського районного суду міста Києва.

24 травня 2024 року адвокат Старча А.В. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу від 04 квітня 2024 року Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/2705/17.

28 червня 2024 року на адресу для листування ОСОБА_1 надійшов лист від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому містилась постанова від 14.06.2024 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 на підставі рішення від 03.10.2013 року Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/8700/13-ц.

Проте, адвокатом Фадєєвою Н.І. вчергове було подано Київського апеляційного суду апеляційну скаргу від 07.10.2022 року у справі №754/8706/13-ц на рішення від 03.10.2013 року Деснянського районного суду міста Києва, розгляд якої призначено на 28.08.2024 року в приміщенні Київського апеляційного суду. Таким чином, рішення від 03 жовтня 2013 року Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/8700/13-ц не набрало законної сили.

Наведені обставини, на думку заявника, свідчать про недобросовісну поведінку адвоката Фадєєвої Н.І., так як з одного боку оскаржує рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.10.2013 року у справі №754/8700/13-ц в Київському апеляційному суді, а там часом вчиняє дії щодо реалізації 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 оскарженням бездіяльності державного виконавця в порядку звернення стягнення на 1/2 частку цієї ж квартири.

Заявник зазначає, що наведене вище може викликати в майбутньому нові судові спори між майбутніми третіми особами та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , що зумовлює необхідність застосування заходів забезпечення позову у даній справі. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, що забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконання такого рішення.

Посилаючись на викладені обставини, просить апеляційний суд в порядку забезпечення позову зупинити реалізацію арештованого майна 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 на підставі рішення від 03 жовтня 2012 року Деснянського районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик», Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м Києві ради» про поділ майна подружжя та визначення порядку користування майном у зв`язку відсутністю іншого майна ОСОБА_1 , на яке може бути звернено стягнення до набрання законної сили рішення від 03 жовтня 2012 року Деснянського районного суду м. Києва в даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Ч. 3, 4 ст. 153 передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Вивчивши зміст заяви адвоката Старча А.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наданих заявником пояснень та доказів, які містяться в матеріалах справи, достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, а відтак, підстави для виклику сторін, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений у ст. 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. п. 1-9 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання за заявою про забезпечення позову у даній справі, апеляційний суд враховує, що при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу".

Предметом даного позову є поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування майном.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на ризики, пов`язані із реалізацією належної позивачу частки квартири АДРЕСА_4 в ході виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 10.10.2017 року у справі № 761/2705/17 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21).

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

За таких обставин, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна в рамках виконавчого провадження на підставі виконавчого документа (рішення суду) фактично спрямовані на зупинення виконання судового рішення у справі № 761/2705/17 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів, що свідчить про порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія доходить висновку про відмову в задоволенні заяви адвоката Старча А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Старча А.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради» про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування майном - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складений 04 липня 2024 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар