Провадження № 2/127/2858/24
УХВАЛА

25 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Стороженка М.М. у порядку позовного провадження звернувся до суду з позовною заявою до Служби у справах дітей ВМР про встановлення опіки.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно положень до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач має визначити у позовній заяві, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зміст позовних вимог щодо відповідачів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

У роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Слід зауважити, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14.08. 2019 року у справі № 519/77/18, від 15.04.2020 року у справі № 474/106/18.

Наразі як убачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлено вимогу про встановлення його опікуном над його тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи позов тим, що його тітка ОСОБА_2 є інвалідом та потребує постійної сторонньої допомоги, з огляду на наявність в останньої серйозних проблем з психічним здоров`ям, встановленням їй діагнозу «судинна деменція», а також проходженням нею тривалого лікування та реабілітації у зв`язку із «опіковою хворобою». Відповідачем за даним позовом визначено Службу у справах дітей Вінницької міської ради.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Однак позивач, заявляючи позовну вимогу про встановлення його опікуном відносно повнолітньої особи з метою захисту порушеного права, не звернув увагу на регламентований нормами ЦК України порядок встановлення опіки, визначений главою 6 «Опіка та піклування» цього закону, а також Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок встановлення опіки саме органом опіки та піклування, а у випадку встановлення опіки над фізичною особою у разі визнання її недієздатною судом за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Натомість позивач звернувшись до суду з даним позовом не вказав та не обґрунтував на підставі яких положень чинного законодавства дана справа підлягає розгляду у судовому порядку.

Таким чином, позивачу обираючи спосіб захисту у судовому порядку, слід врахувати положення діючого законодавства та уточнити сам зміст вимог щодо визначеного ним відповідача, зважаючи на необхідність зазначення обставини, які вказують на порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи законних інтересів діями чи бездіяльністю відповідача, надавши докази по наведеним в обґрунтування позовної заяви обставинам щодо чинення перешкод з боку цього відповідача, а також слід звернути увагу на необхідність залучення до участі у справі осіб на права та обов`язки яких може вплинути рішення по справі.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з подання до суду позовної заяви.

Так, порушуючи питання опіки позивачем не додано ні подання органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном, ні доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування. Слід звернути увагу, що встановленню опіки передує комплекс обов`язкових заходів і перевірок, ініційованих саме позивачем. При цьому позивач не надає до позовної заяви усіх необхідних документів, визначених вимогами п. 3 діючих Правил опіки та піклування, на підтвердження можливості бути опікуном.

Також позовна заява не містить жодних доказів на підтвердження обставин перебування позивача у родинних відносинах із ОСОБА_2 , яка доводиться йому тіткою, як проте вказано у позовній заяві. Водночас відсутні відомості про інших членів сім`ї ОСОБА_2 , їх позицію щодо призначення позивача опікуном та не надано доказів на підтвердження таких обставини, якими можуть бути, серед іншого, їх письмові пояснення. При цьому, у матеріалах поданої заяви відсутні безпосередньо згоди членів сім`ї самого позивача на оформлення опіки над ОСОБА_2 .

Окрім того, в порушення п.п. 6, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано ні документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, ні документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на 01.01.2024 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір за пред`явлену ним позовну вимогу немайнового характеру у загальному розмірі 1211,20 грн, та надати суду оригінал відповідного документа, що підтверджує сплату судового збору.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення вказаних вище недоліків.

Наразі, слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення опіки - залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна