ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5927/24 Справа № 203/151/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Неруш Лілія Кузьмівна про заміну сторони стягувача у виконавчому листі

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року ,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою, в якій поставлено питання про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду у цивільній справі № 203/151/15-ц, з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсними кредитного договору, договорів іпотеки та поруки. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції від 04 червня 2015 року було скасовано в частині відмови в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум», задоволено відповідні позовні вимоги та стягнуто на користь останнього з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0189/07/03-Z від 26 червня 2007 року, а також судовий збір. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року в незмінній частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року було залишено без змін. На виконання рішення суду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано виконавчі листи, які пред`явлені стягувачем в особі ПАТ «Банк Форум» для примусового виконання до Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Постановою державного виконавця зазначеного відділу від 27 квітня 2017 року у виконавчому провадженні № 50178399 виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_2 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». З тих саме підстав постановою державного виконавця від 26 грудня 2017 року у виконавчому провадженні № 50178951 було повернуто виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_1 31 травня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № 1122-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого на користь останнього було відступлено право вимоги за кредитним договором № 0189/07/03-Z від 26 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , за укладеним між останніми 27 червня 2007 року договором іпотеки № 07-422/07, а також за укладеним між банком та ОСОБА_2 договором поруки № 07-423/07. Постановою заступника начальника Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12 грудня 2023 року у виконавчому провадженні № 50178399 виправлено помилку у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 грудня 2017 в частині завершення виконавчого провадження, а саме змінено підставу повернення з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» на п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та доповнено п.4 наступного змісту: «Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строки та порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений та заява про заміну стягувача у виконавчому листі подана заявником у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, саме тому остання підлягає задоволенню.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі 203/151/15-ц відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ ФК Дніпрофінансгруп подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, а заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсними кредитного договору, договорів іпотеки та поруки (том 1 а.с.135-141).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції від 04 червня 2015 року було скасовано в частині відмови в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум», задоволено відповідні позовні вимоги та стягнуто на користь останнього з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0189/07/03-Z від 26 червня 2007 року, а також судовий збір (том 1 а.с.216-220).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року в незмінній частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року було залишено без змін (том 2 а.с.66-68).

На виконання рішення суду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська відносно боржника ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем в особі ПАТ «Банк Форум» для примусового виконання до Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (том 3 а.с.1).

Постановою державного виконавця зазначеного відділу від 26 грудня 2017 року у виконавчому провадженні № 50178399 виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_1 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (том 3 а.с.16).

31 травня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № 1122-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого та додатку № 1 до цього договору на користь останнього було відступлено право вимоги за кредитним договором № 0189/07/03-Z від 26 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 , за укладеним між останніми 27 червня 2007 року договором іпотеки № 07-422/07, а також за укладеним між банком та ОСОБА_2 договором поруки № 07-423/07 (том 2 а.с.216-218).

Також з матеріалів справи вбачається, що постановою заступника начальника Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12 грудня 2023 року у виконавчому провадженні № 50178399 виправлено помилку у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 грудня 2017 в частині завершення виконавчого провадження, а саме змінено підставу повернення з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» на п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та доповнено п.4 наступного змісту: «Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строки та порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» (том 3 а.с.21)..

Відповідно до відповіді заступника начальника Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22 березня 2024 року, наданої на запит суду, встановлено що у відділі ДВС у період 2016-2017 років перебувало виконавче провадження № 50178399, яке було завершено державним виконавцем 26 грудня 2017 року на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та передано до архіву, після чого згідно до вимог діловодства було знищено (том 3 а.с.7-8).

Відмовляючи у задоволені заяви, суд 1 інстанції виходив із того, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання на виконання рішення суду сплив, доказів щодо поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання та доказів того, що наразі існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення заявником суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду 1 інстанції.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформулювала висновок, згідно з яким за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Виходячи з наведеного, відсутні також правові підстави для заміни сторони у справі через пропуск строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

З огляду на зазначене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків місцевого суду, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги на суть прийнятого рішення не впливають.

У зв`язку з викладеним, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Згідно зі статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: