Справа № 204/4364/24
Провадження № 2/204/2413/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за теплопостачання у загальному розмірі 53 575,96 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради протягом опалювальних періодів з жовтня 2016 року по листопад 2021 року надавало теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказана квартира належала ОСОБА_1 . Відповідач, на підставі відкритого особистого рахунку № 8-904349, повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак, оплата за ці послуги не здійснювалася належним чином, у зв`язку з чим станом на 25 листопада 2021 року з`явився борг перед позивачем у сумі 30 990,88 грн. Відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 % річних та інфляційні нарахування здійснені позивачем за період з 01 жовтня 2016 року по 25 листопада 20214 року. Відповідно до розрахунку, з урахуванням положень ст. 258 ЦК України, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає 53 575,96 грн., яка складається з: сума основного боргу 30 990,88 грн.; інфляційне збільшення суми боргу 17 794,45 грн.; 3 % річних 4 790,63 грн. Відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Протиправними діями відповідача порушені норми матеріального права, що регулюють відносини у сфері теплопостачання. У зв`язку з цим, позивач Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради вимушене звернутися до суду для стягнення заборгованості за теплопостачання.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що предметом господарської діяльності позивача Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії населенню, підприємствам, організаціям, установам незалежно від форм власності, надання послуг з централізованого опалення та гарячого водовідведення, про що зазначено у пункті 2.2 Статуту Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 22.09.2021 року № 122/10 (а.с. 16-20).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З договору купівлі-продажу квартири від 26 листопада 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-569 (а.с. 7-8) вбачається, що ОСОБА_1 до 26 листопада 2021 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 : 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою 12 листопада 2021 року за реєстровим № 1-598, одночасно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису права власності 45015389; частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою 29 жовтня 2021 року за реєстровим № 5-522, одночасно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису права власності 44733944; 1/3 частина на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 жовтня 2021 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації з розпорядженням (наказом) № 537 від 13 жовтня 2021 року, право власності зареєстроване у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 05 вересня 2008 року, реєстраційний номер в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24609405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 29 січня 1998 року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 570950 від 01 травня 2024 року (а.с. 35).

Відповідачу був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за яким він повинен був сплачувати за теплопостачання щомісячно, що вбачається з Довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 9-11, 12-13).

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач був зобов`язаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

У частині 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідач користувався послугами позивача, але оплату за послуги позивача не вносив, а тому утворилась заборгованість за теплопостачання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частині 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 14-17) та Довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідач має заборгованість перед позивачем за теплопостачання у загальному розмірі 53 575,96 грн., з яких: основний борг 30 990,88 грн., 3% річних - 4 790,63 грн., інфляційні збитки 17 794,45 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання оплати за теплопостачання.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради підлягає стягненню заборгованість за теплопостачання у загальному розмірі 53 575,96 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, , р/р НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість за теплопостачання у розмірі 53 575,96 грн. (п`ятдесят три тисячі п`ятсот сімдесят п`ять гривень, 96 копійок), з яких: основний борг 30 990,88 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень, 88 копійок), 3% річних - 4 790,63 грн. (чотири тисячі сімсот дев`яносто гривень, 63 копійки), інфляційні збитки 17 794,45 грн. (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні, 45 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, , р/р НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез