КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 359/8707/21

провадження № 22-ц/824/1811/2024

09 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру в Київській області, Вороньківська сільська рада Бориспільського району Київської області, про визнання поділу земельної ділянки незаконним та скасування державної реєстрації поділу земельної ділянки, визнання незаконним будівництва та зобов`язання знести забудови, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької Олесі Василівни на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року в складі судді Муранової-Лесів І. В.,

встановив:

10.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що він проживає в АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці, що розташована поблизу, та належить ОСОБА_2 , на початку червня у АДРЕСА_2 , почалось будівництво таунхаусів комфорт класу в котеджному містечку Harmony Land.

Будівництво здійснюється без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, з порушенням вимог законодавства, Державних будівельних норм та становить загрозу для його життя та здоров`я, а також для життя та здоров`я всіх мешканців села Проців.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.Т. за реєстровим номером №936, ОСОБА_2 придбав земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0046, площею 0,1959 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Після цього, за заявою відповідача земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0046 була поділена на декілька земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, земельним ділянкам було присвоєно наступні кадастрові номери:

:01:018:0586 (загальна площа: 0,0114 га);

:01:018:0587 (загальна площа: 0,0705 га);

:01:018:0603 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0604 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0605 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0607 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0608 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0609 (загальна площа: 0,0151 га);

:01:018:0610 (загальна площа: 0,0299 га).

:01:018:0611 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0612 (загальна площа: 0,015 га);

:01:018:0613 (загальна площа: 0,015 га);

На вказаних земельних ділянках здійснюється будівництво будинків з метою наступного продажу.

Будівництво здійснюється без документів, передбачених законом, з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Внаслідок протиправних дій відповідача щодо будівництва були порушені його права та існує реальна загрозу його життю та здоров`ю у зв`язку зі здійсненням будівництва на газопроводі високого тиску.

Зазначав, що він з ініціативною групою мешканців неодноразово звертався до компетентних органів з метою вирішити цю ситуацію. Було подано заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також звернення до голови Вороньківської територіальної громади, яка засвідчила, що було відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень та жодні погодження на будівництво не надавалися.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд :

- визнати поділ земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:009:0046 незаконним;

- скасувати реєстрацію поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:009:0046;

- визнати незаконним будівництво у АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 відновити становище, що існувало до початку будівництва шляхом знесення забудов за власний рахунок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

11.09.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Вітвицька О. В. на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено наявність газопроводу під будинками, що побудовані відповідачем, проте суд дійшов помилкового висновку, що такі обставини не є причиною для встановлення обмежень для користування земельною ділянкою.

Судом проігноровано факт, що за даними Реєстру будівельної діяльності зареєстровані документи, що дають право здійснювати будівельні роботи на момент подання позовної заяви відсутні. Уся дозвільна документація відповідачем отримана вже після відкриття провадження у справі. Судом грубо порушено строки розгляду справи, внаслідок чого порушено ще більше прав позивача.

Судом першої інстанції не надано правової оцінки протоколу щодо незаконного будівництва, складеному після виклику поліції на будівельний майданчик, а також листу Вороньківської сільської ради про те, що будівництво є самочинним.

09.11.2023 представник ОСОБА_3 - адвокат Спис О. І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає безпідставними твердження позивача про те, що будівництво здійснено без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм та на земельній ділянці, яка не призначена для цієї мети.

Позовна вимога про визнання поділу належної відповідачу земельної ділянки в с. Проців з кадастровим номером :01:009:0046 незаконним є необґрунтованою, оскільки поділ земельної ділянки відбувся з дотриманням норм чинного законодавства.

Зазначає, що охоронна зона об`єктів газорозподільної системи підлягає відображенню в проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), містобудівній документації. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

В даному випадку жодних відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки відповідача, у тому числі пов`язані з існуванням охоронної зони газорозподільчої системи у Державному земельному кадастрі не зареєстровані. За таких підстав проектування та забудова земельних ділянок була здійснена у відповідності з земельною та містобудівною документацією.

Вважає, що право позивача внаслідок будівництва на належних відповідачу земельних ділянках зблокованих житлових будинків порушено не було, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Левченко В. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Спис О. І. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З урахуванням цих положень правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

У справі, що переглядається, предметом спору є правомірність здійснення поділу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:009:0046, та державної реєстрації її поділу, а також законність здійснення на вказаних земельних ділянках будівництва житлових будинків відповідачем ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 2021 року набув у власність земельну ділянку площею 0,1959 га, розташовану: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0046.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 26 травня 2021 року: цільове призначення земельної ділянки: 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової і громадської забудови; склад угідь: малоповерхова забудова; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані.

Дружині позивача ОСОБА_1 на праві власності належать дві земельні ділянки, що знаходяться на території с. Проців Бориспільського району Київської області: кадастровий номер :01:009:0309, площею 0,05 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер :01:018:0029, площею 0,06 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказані земельні ділянки не межують із земельною ділянкою відповідача.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої 03.09.2021 ФОП ОСОБА_4 , здійснив поділ придбаної ним земельної ділянки, кадастровий номер :01:009:0046, на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:01:018:0603 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0604 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0605 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0606 (загальна площа: 0,0309 га),

:01:018:0607 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0608 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0609 (загальна площа: 0,0151 га),

:01:018:0610 (загальна площа: 0,0299 га),

:01:018:0611 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0612 (загальна площа: 0,015 га),

:01:018:0613 (загальна площа: 0,015 га), з цільовим призначенням: 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 294080947 від 10.01.2022, 07.09.2021 на підставі поданої ОСОБА_2 нотаріально посвідченої заяви, реєстровий №1982 від 30.08.2021, було здійснено державну реєстрацію права власності на створені вищевказані спірні земельні ділянки.

Також встановлено, що рішенням Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.10.2021 №475-11-VIII «Про затвердження змін до Генерального плану та плану зонування села Проців Бориспільського району» затверджено зміни до Генерального плану та Плану зонування села Проців Бориспільського району Київської області.

Згідно Плану зонування села придбана відповідачем земельна ділянка знаходиться в зоні «Ж-1. Зона садибної забудови (без додаткових умов і обтяжень), в якій дозволеними видами забудови є зблоковані будинки з приквартирними земельними ділянками ( відповідно до містобудівної документації).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :01:009:0046, була розроблена з порушенням вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій», оскільки були порушені межі земельної ділянки, збільшена її площа.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання поділу вказаної земельної ділянки незаконним та скасування реєстрації поділу вказаної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що поділ земельної ділянки відбувся з дотриманням чинного законодавства. Загальна площа одинадцяти земельних ділянок, що утворилися внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0046 становить 0,1958 га, що менше за площу придбаної відповідачем земельної ділянки ( 0,1959 га).

Доказів того, що внаслідок поділу були порушені межі земельної ділянки, матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга також не містить доводів на спростування висновку суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.

З огляду на викладене, за відсутності доказів того, що права та законні інтереси позивача були порушені внаслідок поділу земельної ділянки відповідача, правові підстави для визнання такого поділу незаконним та скасування державної реєстрації земельних ділянок, що утворились внаслідок її поділу за позовом ОСОБА_1 відсутні.

Вимоги позивача про визнання незаконним будівництва у АДРЕСА_2 та зобов`язання ОСОБА_3 відновити становище, що існувало до початку будівництва гуртуються на тому, що вказане будівництво є самочинним та здійснюється без містобудівних умов та обмежень, зареєстрованого повідомлення про виконання будівельних робіт, дозволу на виконання робіт, з істотним порушенням будівельних норм та правил.

Разом з тим, судом встановлено, що Сектором архітектури, містобудування та капітального будівництва виконавчого комітету Вороньківської сільської ради 07.10.2021 було видано ряд наказів за №№2-М, 3-М, 4-М, 5-М, 6-М, 7-М, 8-М, 9-М, 10-М, 11-М, 12-М, якими на виконання ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 №135 «Про затвердження Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень», було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування наступних об`єктів будівництва:

- MU01:8345-8591-7895-6751 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0613);

- MU01:8342-6741-3355-0867 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0612);

- MU01:8347-0324-6000-3078 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0611);

- MU01:8319-4648-4331-5065 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0610);

MU01:8330-8156-5334-9257 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0609);

- MU01:8356-6457-1249-6119 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0608);

- MU01:8352-9587-8506-2159 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0607);

- MU01:8353-5969-6519-3121 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0606);

- MU01:8347-7239-7490-3647 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0605);

- MU01:8337-2971-9520-5704 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0604);

- MU01:8334-7325-7124-8440 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0603).

Відповідно до затверджених Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані до об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж відсутні.

В Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва MU01:8319-4648-4331-5065 «Нове будівництво зблокованого житлового будинку» (кадастровий номер земельної ділянки :01:018:0610) у п.4 (мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих об`єктів та споруд) зазначено відстань: до існуючих інженерних мереж :1,5 м. Газопровід горючих газів середнього тиску від 0,5 до 3 кгс/см2.

01.11.2021 та 06.11.2021 ОСОБА_2 у мобільному додатку «Дія» повідомив Державну інспекцію архітектури та містобудування України про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками ( СС1).

З долучених Технічних паспортів на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (т.2 а.с.207-348), виготовлених 16 листопада 2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська архітектурно-проектна компанія», встановлено, що на спірних земельних ділянках з кадастровими номерами №№ :01:018:0603-:01:018:0613 відповідач здійснив будівництво одинадцяти зблокованих житлових будинків садибного типу.

20.11.2021 та 22.11.2021 ОСОБА_5 у мобільному додатку «Дія» повідомив Державну інспекцію архітектури та містобудування України про готовність до експлуатації об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками ( СС1).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_5 повідомив уповноважену особу про початок будівельних робіт, отримав містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва.

Згідно з Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №№ №29357450, 293567404, 293567339 від 31.12.2021 (т.2 а.с.349, 354, 359), 29.12.2021 на підставі документів щодо присвоєння поштової адреси, Витягів з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відомостей з ДЗК здійснена державна реєстрація об`єктів нерухомого майна:

- житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами площею 63,7 кв.м, житловою площею 50,9 кв.м., адреса : АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :01:018:0609;

- житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами площею 64,2 кв.м, житловою площею 51,5 кв.м., адреса : АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :01:018:0610;

- житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами площею 63,8 кв.м, житловою площею 51 кв.м., адреса : АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :01:018:0603.

З огляду на сукупність зібраних по справі доказів, доводи позивача про те, що здійснене відповідачем будівництво є самочинним, оскільки здійснюється без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, є необґрунтованими.

За змістом статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво об`єкта на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Саме такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, а також Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, провадження № 61-39346св18, від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц, провадження № 61-16770св18.

У пункті 55 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, провадження № 14-445цс19, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанову від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, провадження № 12-115гс19 (пункти 6.31-6.33)).

Водночас, у справі, яка переглядається, судом встановлено, що земельна ділянка, з кадастровим номером :01:009:0046, яка була поділена та на якій відповідач здійснив будівництво одинадцяти зблокованих житлових будинків садибного типу, відведена в установленому порядку саме для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т. Т. за реєстровим номером №936, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 травня 2021 року, індексний номер 258938822 (а. с. 3, т. 2).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.09.2021 №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021, №НВ-021 технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднанні земельних ділянок, здійснена 03.09.2021ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_4 . Державна реєстрація земельних ділянок проведена 07.09.2021.

Розділ IV Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» регулює питання забудови територій, у тому числі роз`яснює порядок отримання відповідних документів, що надають право на виконання будівельних робіт.

Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (суття 90 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством, а також після здійснення нею дій, передбачених статями 26-32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Разом із цим, державний контроль за цільовим використанням земельних ділянок здійснюють відповідні органи Держгеокадастру, які в рамках своїх повноважень можуть встановлювати факти порушення земельного законодавства, давати обов`язкові для виконання вказівки, у тому числі щодо нецільового використання земельних ділянок.

Вказівок стосовно нецільового використання ОСОБА_2 належними йому земельними ділянками, як і відомостей про обмеження у її використанні матеріали справи не містять.

Відповідно до частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою, серед іншого, для оформлення права власності на нього.

При цьому зареєструвавши декларацію, органи державної архітектурно-будівельної інспекції в силу покладених на них законом обов`язків мали перевірити, як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави такого введення, а також відомості, зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

23.07.2019 Державною інспекцією архітектури та містобудування України зареєстровані декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а саме будівництво зблокованого житлового будинку , АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:018:0612, :01:018:0606, :01:018:0607, :01:018:0608, :01:018:0604, :01:018:0610, :01:018:0613, :01:018:0611,:01:018:0605, :01:018:0603, :01:018:0609. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт видано 23.07.2019 (а. с. 89-206 т. 2).

Зазначена декларація зареєстрована та є чинною. Доказів на спростування наведеного позивачкою не надано.

Ураховуючи викладене, а також те, що будівництво зблокованих житлових будинків здійснено на земельній ділянці, що належить на праві власності відповідачу, відведеній у встановленому законом порядку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, побудовані останнім відповідно до чинних будівельних норм, що підтверджується веденням їх в експлуатацію, отриманням технічного паспорту, присвоєнням житловим будинкам поштової адреси та реєстрацією права власності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що здійснене відповідачем будівництво у селі Проців не є об`єктом самочинного будівництва. Тому відповідні твердження позивача в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, що є необхідним для підтвердження права власності, і самостійного значення для виникнення права власності немає, оскільки визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Матеріали справи не містяться належних й достатніх доказів того, що право власності відповідача на здійснене ним будівництво зареєстровано з порушенням вимог законодавства.

При цьому право власності на нерухоме майно може бути визнане за особою лише за умови, що таке будівництво не є самочинним у розумінні статті 376 ЦК України та статті 38 Закону України «Про містобудівну діяльність».

Позивач не оспорював у порядку, передбаченому законом, право власності відповідача на житлові будинки, а зносити житлові будинки, які вже зареєстровані як власність, за вимогами про самочинне будівництво є неможливим.

З урахуванням змісту частини сьомої статті 376 ЦК України у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за вимогами про знесення самочинного будівництва можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Тобто приватні особи можуть заявляти вимоги про знесення самочинного будівництва за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою (стаття 391 ЦК України), що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16.

Позивачем не надано доказів того, що діями відповідача було порушено його право власності чи користування.

Саме по собі посилання на недотримання відповідачем законодавства у сфері містобудівної діяльності, без доведення факту порушення, невизнання, оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача, при вирішенні спору не є підставою для задоволення позовних вимог.

Та обставина, що відповідач повідомив про початок будівництва через місяць після звернення позивача до суду з вказаним позовом, не свідчить про те, що здійснене ним будівництво на земельних ділянці, яка була відведена для цієї мети, є самочинним.

Щодо доводів позивача про те, що будівельні роботи здійснювались на газопроводі високого тиску.

На підтвердження вказаної обставини позивачем надано світлокопію попередження АТ «Київоблгаз» Броварське відділення від 04.08.2021 на ім`я ОСОБА_2 про те, що ведеться будівництво багатоквартирного житлового будинку, кут якого знаходиться на газопроводі високого тиску (а.с.10 т.1).

З відповіді Броварського відділення АТ «Київоблгаз» від 17.02.2023 №810-Ск-4192-0223 (т.4 а.с.110) встановлено, що у АДРЕСА_1 , вздовж земельноїхділянки №35 проходить газопровід високого тиску, другої категорії (0,6МПА). Газопровід проходить на відстані від 1,1м до 5,5 м вздовж земельної ділянки. Погодження на проведення будівельних робіт в охоронній зоні не видавалось. Припис щодо порушення складався. Були вжиті заходи в межах своїх повноважень щодо припинення порушень вимог законодавства: проведи перевірку, створили виїзну комісію, визначили фактичне місце проходження газопроводу, склали припис та відправили забудовнику за місцем проживання та голові Вороньківської територіальної громади.

Додатково надали схематичне зображення із зазначенням необхідності винесення газопроводу (т.4 а.с.111).

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» судам роз`яснено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій відповідачем здійснено будівництво житлових будинків, або сусідньої земельної ділянки ділянок, що виключає можливість застосування до даних правовідносин превентивних способів захисту права власності.

Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його право власності або немайнові права порушуються діями відповідача, не надано, що є його процесуальним обов`язком.

Посилання позивача на існування загрози життю та здоров`ю людей, що знаходяться поруч з об`єктом, є безпідставні, так як ним не підтверджено, що безпосередньо його життю та здоров`ю загрожує небезпека.

Крім того, позивач не уповноважений на представництво інтересів громади села Проців Бориспільського району Київської області.

Для здійснення контролю за дотриманням норм у галузі містобудування та охоронних зон створені уповноважені державні органи, які мають право звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва з метою захисту прав та інтересів громадян. Відомостей звернення уповноважених органів до відповідача з позовом про знесення самочинного будівництва, чи його перебудови, матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Наявність обставин, за яких відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року, оскільки суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької Олесі Василівни залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.07.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук