Справа № 522/3368/22
Провадження № 2/522/2289/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання представник позивача жодного разу не з`явилася, 09.06.2022, 10.08.2022, 15.09.2022, 07.11.2022, 19.12.2022, 06.02.2023, 24.04.2023, 14.06.2023 представником позивача адвокатом Бойко І. О. подавалися клопотання про відкладення судових засідань з різних причин.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2023 у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» - адвоката Бойко І. О. про відкладення розгляду справи відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 серпня 2023 року о 13 год. 00 хв.

У судове засідання, призначене на 30.08.2023 представник позивача не з`явилася, адвокат Бойко І. О. 29.08.2023 подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її перебуванням у службовому відрядженні.

Розгляд справи відкладено на 19.10.2023.

Судове засідання, призначене на 19.10.2023 не відбулося, справу призначено до розгляду на 12.12.2023 об 11:00 год.

У судове засідання, призначене на 12.12.2023 представник позивача не з`явилася. 08.12.2023 адвокат Бойко І. О. подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її перебуванням у службовому відрядженні.

Розгляд справи відкладено на 24.01.2024 о 16:20 год.

24.01.2024 представник позивача у судове засідання не з`явилася, 23.01.2024 адвокат Бойко І. О. подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її хворобою.

Розгляд справи відкладено на 26.03.2024 о 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 26.03.2024 представник позивача не з`явилася, подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її перебуванням у службовому відрядженні.

Розгляд справи відкладено на 21.05.2024 о 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 21.05.2024 представник позивача не з`явилася, адвокат Бойко І. О. подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її перебуванням у службовому відрядженні.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обґрунтовуючи підстави для відкладення розгляду справи представник позивача адвокат Бойко І. В. зазначає про її неможливість прибути у судове засідання, оскільки вона знаходиться у службовому відрядженні за основним місцем роботи 16 травня 2024 року по 23 травня 2024 року.

Однак, на переконання суду, такі причини не є підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, наведене положення законодавства передбачає можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

При цьому, суд враховує, що позивач є юридичною особою, проте не надав доказів неможливості забезпечити участь під час розгляду даної справи іншого представника.

Більше того, в матеріалах справи наявні заяви директора позивача - ОСОБА_2 про залучення її до справи як представника. Разом з тим, доказів неможливості її прибуття у судове засідання не надано.

Крім того, для реалізації процесуальних прав представник позивача може заявити клопотання про розгляд справи без її участі.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники справи та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Як слідує з матеріалів справи, позивач, який був належним чином повідомленим про розгляд справи, не забезпечив явку свого представника у судові засіданні, призначені на 30.08.2023, 12.12.2023, 24.01.2024, 26.03.2024, заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача не подавав, що свідчить про втрату ним інтересу до справи.

Право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає можливість учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зокрема право позивача у односторонньому порядку відмовитися від судового захисту заявленої ним вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, згідно з якою системний аналіз наведених норм процесуального права (частин першої, другої, п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України) свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що позивач, який належним чином повідомлений судом про день, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання і не скористався своїм правом подати заяву про розгляд справи за відсутності позивача, зважаючи на те, що указана справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, судом вжито усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює, що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» адвоката Бойко Ірини Олександрівни про відкладення розгляду справи відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 04.07.2024.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА