Провадження № 2/466/262/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Репети К.М.,

справа 466/10269/22,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за участю представника позивача - адвоката Новікова С.В.,

представників відповідача 1 Іваненко О.В.,

представників відповідача 2 Бекерської О.І., Іващука О.В.,

в с т а н о в и в :

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Фокус під його керуванням (д.н.з. НОМЕР_1 ), і належить йому на праві власності. Автомобіль позивача передньою частиною заїхав в розриту ділянку дороги (яму) що на АДРЕСА_1 , в результаті чого отримав механічні ушкодження.

Про факт вчинення даної ДТП повідомлено до патрульної поліції, працівниками якого зафіксовано факт даної ДТП, про що складено відповідний рапорт від 09 вересня 2022 року. Також працівниками поліції складено схему місця ДТП, акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі. Згідно зі схемою місця ДТП ширина проїзної частини становить 4,5 метри, ширина ями - 5 метрів. Фактично вирізаний шмат асфальту був ширше за проїзну частину, не був огороджена і не позначений в жодному напрямку руху відповідними дорожніми знаками для інформування і своєчасного виявлення перешкоди для руху, глибина ями 13 сантиметрів. За таких умов цілком зрозуміло, що оминути вирізану ями (проїхати повз неї) не було жодної можливості.

Працівниками поліції ділянку дороги на АДРЕСА_1 в Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, визнано небезпечною для проїзду.

Відносно начальника теплових мереж Шевченківського району Руслана Гереги був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №362501 від 03.10.2022 року за частиною 4 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_2 будучи посадовою особою відповідальною за проведення робіт не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни, не усунув відхилення висотної позначки кришки люка від рівня покриття проїжджої частини, не встановив відповідні огородження та дорожні знаки.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль, що є власністю позивача, та відповідно висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи №52/22 від 10.10.2022 року вартість матеріального збитку становить 219212, 00 грн.

Окрім матеріальних збитків, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав і моральної шкоди. Очевидно, що після дорожньо-транспортної пригоди він не мав можливості користуватись особистою власністю за її прямим призначенням, був змушений витрачати свій час на оформлення матеріалів ДТП, експертну оцінку пошкоджень автомобіля, судові засідання по справі про адміністративні правопорушення, де він виступав потерпілим, транспортування автомобіля для огляду на офіційний сервісний центр для огляду та оцінки пошкоджень. Все наведене порушило його звичний уклад життя та уклад життя його сім`ї, він був змушений обходитись без автомобіля, що ускладнено відвідування рідних та близьких, змушений просити знайомих та родичів щоб допомогли йому доставити додому продукти харчування та необхідні речі.

Автомобіль використовувався як ним так і членами його родини, він з дружиною виховують малолітню доньку. Зважаючи на воєнний стан в Україні та загрози повторного вторгнення ворога, автомобіль розраховувався у випадку крайньої необхідності для евакуації його дитини, дружини та матері в безпечне місце. На сьогодні така можливість використати автомобіль для можливої необхідної евакуації відсутня, що спричиняє йому моральні страждання.

На сьогодні він не може скористатись своєю власністю за прямим призначенням, позбавлений можливості її реалізувати за кошти, які будуть достатніми для придбання іншого автомобіля, у нього відсутні кошти щоб самостійно відремонтувати автомобіль, всі ці обставини а також невизначеність причиняє йому моральні страждання.

Моральну шкоду він оцінє в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 коп.), що на його думку с достатнім та справедливим, враховуючи характер порушення та глибину душевних переживань. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

25.01.2023 року представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого» подав відзив на позов та просив відмовити у задоволенні таких вимог (арк. спр. 55-64).

01.02.2023 року представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради також подав відзив з долученням доказів та просив повністю відмовити у задоволенні таких вимог (арк. спр. 71-85).

09.03.2023 та 16.03.2023 року позивач подав відповідь на відзив Шевченківської райадміністрації, ЛМКП «Львівтеплоенерого» та просив позовні вимоги задовольнити (арк. спр. 87-95, 109-113).

Представник ЛМКП «Львівтеплоенерого» 27.03.2023 року подав заперечення на відзив (арк.спр. 121-123).

За клопотанням позивача до матеріалів справи долучений висновок експерта судової транспортно-трасологічної експертизи за зверненням ОСОБА_1 (арк. спр.144-169).

Ухвалою суду від 05.04.2023 року призначено в справі №466/10269/22 автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

15.09.2023 року на адресу суду подано висновок експерта від 28.08.2023 року (арк.спр.184-186) та ухвалою суду від 18.09.23 поновлено провадження у справі.

На підставі розпорядження №106 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 17.01.2024 передано на перерозподіл цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 справу передано судді Невойту П.С.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначе справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача, адвокат Новіков С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини, просив позов зодовольнити.

Представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Іваненко О.О. в судовому засіданні позов заперечила, посилаючись на обставини викладені в додаткових поясненнях від 04.06.2024 року (том 2 арк.спр. 32-34).

Представники відповідача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого» Бекерська О.І. та Іващук О.В., в судовому засіданні позов заперечили, підтримавши письмовий відзив від 25.01.2023 та заперечення, долучені до матеріалів справи. Просили у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, однак 22.02.2024 р. подав на адресу суду пояснення, долучений до матеріалів справи. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 09 вересня 2022 року в місті Львові на вулиці Назарука поблизу будинку №1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Фокус під керуванням ОСОБА_1 (д.н.з. НОМЕР_1 ), який є його власністю. Автомобіль позивача передньою частиною заїхав в розриту ділянку дороги (яму) по АДРЕСА_1 , в результаті чого такий отримав механічні ушкодження.

Про факт вчинення даної ДТП повідомлено до патрульної поліції, працівниками якого зафіксовано факт даної ДТП, про що складено рапорт від 09 вересня 2022 року, схему місця ДТП та акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі. Згідно зі схемою місця ДТП. ширина проїзної частини становить 4,5 метри, ширина ями - 5 метрів. Фактично вирізаний шмат асфальту був ширше за проїзну частину, яка не була огороджена і не позначена в жодному напрямку руху відповідними дорожніми знаками для інформування і своєчасного виявлення перешкоди для руху, глибина ями 13 сантиметрів. За таких умов цілком зрозуміло, що оминути вирізану ями (проїхати повз неї) не було жодної можливості.

При цьому судом не зясовано обставин огородження та встановлення відповідних дорожніх знаків для інформування проїзду, як то зазначають представники ЛМКП «Львівтеплоенерого». З оглянутих фотографій місця події, акту обстеження ділянки вулично - шляхової мережі не вбачається на місці ДТП будь яких попереджувальних знаків та/або стрічок.

Працівниками поліції ділянку дороги на АДРЕСА_1 у Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, визнано небезпечною для проїзду (том 1 арк.спр.13). З урахуванням цих обставин, відносно начальника теплових мереж Шевченківського району Руслана Гереги був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №362501 від 03.10.2022 року за частиною 4 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 23.02.2023 року в справі №466/8055/22 вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складено на працівника ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 09.09.2022 о 16:10 год. за адресою АДРЕСА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за проведення робіт не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни шириною 12 см та не усунув відхилення висотної позначки кришки люка від рівня покриття проїзної частини на 8 см при допустимі 10 см, не встановив належне огородження та дорожні знаки, порушив вимоги та стандарти, що стали супутньою причиною ДТП за участі транспортного засобу марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 1.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.140 КУпАП. Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Так, при розгляді адміністративної справи ОСОБА_2 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП не визнав та пояснив, що з протоколом серії ААД №362501 від 03.10.2022 не згоден, у зв`язку з тим, що він працює начальником Шевченківського району теплових мереж ЛМКП "Львівтеплоенерго", однак згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_2 до його обов`язків не входить здійснення контролю та належного утримання вулично-шляхової мережі на АДРЕСА_1 . Крім того, згідно з Рішенням Львівської міської ради № 304 від 18.09.2002р., вирішено доручити відділам комунального господарства районних адміністрацій прийняти на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі об`єкти благоустрою, які розташовані у межах червоних ліній. Шевченківський район теплових мереж - це технічний підрозділ "Львівтеплоенерго", основне завдання якого це подавати тепло та гарячу воду, усувати витоки теплоносія. В даному випадку була аварійно відкрита частина тепломережі через витік теплоносія. Знаки та загородження були виставлені. Працівниками Шевченківського району теплових мереж було усунуто витік теплоносія та загорнуто відповідну ділянку дороги. Асфальтування дороги не входить до функцій його підрозділу (том 2 арк.спр. 2-4).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставинам, встановленим постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 23.02.2023 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили.

Окрім цього, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради здійснює свої повноваження виключно в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України (ст. 19 Конституції України).

Згідно з «Положенням про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради» ( надалі Положення), затвердженим рішенням Львівської міської ради №86 від 02.02.2024, районна адміністрація є виконавчим органом Львівської міської ради, утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Районна адміністрація утримується за рахунок коштів бюджету Львівської міської територіальної громади (п.6.1. Положення). Відповідно до п.6.2. Положення кошторис районної адміністрації затверджує заступник міського голови з питань житлово- комунального господарства за погодженням з управлінням фінансів департаменту фінансової політики.

Приписи пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказують, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача належить до віддання саме виконавчого органу міської ради.

За змістом норм ст. 10, 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосереднє визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності та їх частин, які належать до їх компетенції та перебувають на їхньому балансі та обслуговуванні.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Вищезгаданий страховий випадок стався через аварійну ситуацію, для ліквідації якої 31.08.2022 ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводилось аварійне розриття проїзної частини АДРЕСА_2 про що за повідомленням ЛМКП «Львівтеплоенерго», працівниками Шевченківської районної адміністрації внесено відповідний запис в журнал аварійних розриттів, що 31.08.2022 ЛМКП «Львівтеплоенерго» передано аварійне розриття проїзної частини АДРЕСА_2 (том 1 арк.спр.76).

На території Львівської ОТГ діє рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади», які є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою Львівської міської територіальної громади, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини; правила є обов`язковими для виконання на території Львівської міської територіальної громади всіма органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, органами самоорганізації населення, посадовими особами міської ради, об`єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства.

Так відповідно до п. 15.1.1. «Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади», затверджених Ухвалою №376 від 21.04.2011 (із змінами та доповненнями) (які діяли на час відповідних правовідносин) (надалі Правила благоустрою), у разі виникнення аварій на інженерних мережах чи спорудах власник або їх балансоутримувач зобов`язаний оформити акт про аварію та схему розриття і у цей же день поінформувати районну адміністрацію (телефонограмою), комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління, центральну міську диспетчерську службу, відділ Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території Львівської міської територіальної громади та автомобільно-технічної інспекції ГУ МВСУ у Львівській області та балансоутримувача території, на якій відбулася аварія, і негайно вжити заходів щодо її ліквідації. На місце аварії обов`язково запрошуються представники організації, які мають суміжні з місцем аварії комунікації (явка безоплатна).

Окрім того Правилами передбачено, що для ліквідації пошкоджень інженерних мереж для Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго становить 1 доба (п. 15.1.2.4. Правил); у разі проведення робіт, пов`язаних з розриттям проїжджих частин, закриттям або частковим закриттям проїжджих частин, в обов`язковому порядку відділ Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території Львівської міської територіальної громади та автомобільно-технічної інспекції ГУ МВСУ у Львівській області готує схему тимчасової організації дорожнього руху (п. 15.1.6. Правил).

Так п. 15.1.11. «Правил» передбачено, що після ліквідації аварії місце розриття передається організацією, яка проводила роботи з усунення пошкоджень, відповідному структурному підрозділу підприємства/власника мереж або іншому підприємству (організації), яке гарантує відновлення покриття.

Відповідно до п. 15.2.8. «Правил» відповідальність за руйнування елементів благоустрою внаслідок неякісного відновлення (просідання грунту) протягом 2-х років покладається на виконавця робіт.

У відповідності до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради 31.08.22 отримала повідомлення від ЛМКП «Львівтеплоенерго» про аварійне розриття проїжджої частини. Благоустрій після аварійного розриття за вказаною адресою відновлено до попереднього стану ЛМКП «Львівтеплоенерго» (том 1 арк.спр. 84). Отже, відповідальність за розриття та відновлення стану покриття шляхового покриття належиться ЛМКП «Львівтеплоенерго», а тому належним відповідачем у справі є ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідно статті 5 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, відомчі (технологічні) автомобільні дороги, автомобільні дороги на приватних територіях.

Відповідно частини 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і с комунальною власністю.

Відповідно статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів с: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно. дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Як вбачається із листа-відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.10.2022 року за №36-вих-89966 вулиця Назарука у місті Львові перебуває на балансі Шевченківської районної адміністрації.

Відповідно статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Відповідно абзацу 10 частини 1 статті 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно абзацу 6 частини 1 статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.

Відповідно п.г частини 1 статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно частини 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно п.11. розділу 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198 власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконують підрядними організаціями, відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно п. 2.1.2. Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради №914 від 08.10.2021 року основними завданнями районної адміністрації є виконання на території району програм соціально-економічного та культурного розвитку, охорони історичного середовища і довкілля, у сфері житлово-комунального господарства та благоустрою.

Згідно п. 4.1.37., 4.1.38. цього ж Положення до компетенції Шевченківської районної адміністрації належать такі повноваження як забезпечення благоустрою району у межах, визначених Львівською міською радою, організація капітального, поточного ремонтів доріг, вулиць і тротуарів, влаштування громадських просторів та інших об`єктів благоустрою, за винятком магістральних вулиць, які потребують заміни всіх інженерних мереж, та вулиць з прокладеними трамвайними коліями.

Відповідно пп.13, 14 пункту 4 розділу ІІІ Ухвали Львівської міської ради № 1081 від 08.07.2021 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» до повноважень районної адміністрації належить забезпечення благоустрою району у межах, визначених Львівською міською радою, організація капітального, поточного ремонтів доріг, вулиць і тротуарів, влаштування громадських просторів та інших об`єктів благоустрою, за винятком магістральних вулиць, які потребують заміни всіх інженерних мереж, та вулиць з прокладеними трамвайними коліями.

Як вбачається із відповіді Шевченківської районної адміністрації від 14.11.2022 за №36-вих-98913 благоустрій по АДРЕСА_1 відновлено працівниками ЛМКП «Львівтеплоенерго», разом із тим, всупереч п.15.1.3. Правил благоустрою гарантійного листа до Шевченківської районної адміністрації не надходило.

Як вбачається із листа КП «Адміністративно-технічне управління» від 11.11.2022 за №2410-07-2366, що проведеним обстеженням 21.09.2022 року засвідчено відновлення благоустрою проїжджої частини в щебені, а 30.09.2022 року - в асфальті. Таким чином встановлено порушення строків відновлення розритої ділянки дороги, та відсутність будь- якої реакції на порушення з боку балансоутримувача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Як вбачається із листа Шевченківської районної адміністрації від 06.12.2022 за №36- вих-107964 аварійне розриття проїжджої частини по АДРЕСА_1 здійснювалось 31.08.2022 року ЛМКП «Львівтеплоенерго». При цьому Шевченківська районна адміністрація наголошує, що під час проведення робіт ЛМКП «Львівтеплоенерго» було зобов`язано дотримуватись ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги вулиці та залізничні переїзди» та Правил благоустрою м.Львова.

Як вбачається із листа Шевченківської районної адміністрації від 14.12.2022 за №36- вих-111226 саме Шевченківська районна адміністрація виступає замовником закупівлі послуг з утримання вулично-дорожньої мережі Шевченківського району міста Львова, відповідно виступає розпорядником бюджетних коштів та відповідальною, за утримання вулично-дорожньої мережі.

Відповідно розділу № 3 Держстандарту України №3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості.

Норми утримання доріг встановлені в Держстандарті України №3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».

Відповідно п.А1 додатку А Держстандарту України №3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» вулиці і дороги місцевого значення (житлові, промислово-складські, проїзди), до яких за своїм транспортно-експлуатаційними характеристиками відноситься і АДРЕСА_1 , відносяться до групи В.

Відповідно п.3.1.1. даного документу покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Зокрема, згідно з п.3.1.2. даного документу, гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - ІІІ категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп. Гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І - ІІІ категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см - для решти категорій і груп. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1 см.

Відповідно №3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» п. 3.1.11 відновлення дорожнього одягу у разі розриття проїзної частини вулиць і доріг необхідно здійснювати негайно після засипання і ущільнення грунту в розритті. До відновлення дорожнього одягу місце розриття і підходи до нього повинні бути огороджені і позначені відповідними технічними засобами організації дорожнього руху.

Відповідно п.14.3.38. Держстандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови Правила застосування» знак 1.37 «Дорожні роботи» потрібно встановлювати перед місцями проведення будь-яких видів ремонтних робіт на дорозі.

Як зазначено в документах, що складені на місці дорожньо-транспортної пригоди, ширина вирізаної частини асфальту складає 5 метрів, глибина ями - 13 сантиметрів.

Все наведене вище свідчить про те, що факт настання дорожньо-транспортної пригоди знаходиться у прямому взаємозв`язку із невиконанням Відповідачем - ЛМКП «Львівтеплоенерго» обов`язків по утриманню майна, невиконанням нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху при розритті ділянки проїжджої частини, неналежним утриманням автомобільної дороги, нездійсненням ремонту автомобільної дороги, невстановленням відповідних дорожніх знаків та огороджувальних конструкцій, не облаштування місця проведення робіт, що в сукупності спричинили дорожньо- транспортну пригоду, що свідчить про вину відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» у неналежному утриманні дороги, неналежному стані дорожнього покриття, відсутності огорожі та відповідних технічних засобів на небезпечній для руху ділянці, що перебувало в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною подією, в результаті якої позивачу заподіяно матеріальних.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасники дорожнього руху мають мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій відшкодування збитків. завданих внаслідок невідповідності стану право автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно підпункту 7 частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно пунктів 1 т 4 статті 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів, відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно із статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи. відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною 1 статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №24/22 від 22.09.2022 р. - №52/22 від 10.10.2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля FORD FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження У ДТП 09.09.2022, приймається рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля, без урахування аварійних пошкоджень, у цінах станом на момент огляду 22.09.2022, становить 219 212 (Двісті дев`ятнадцять тисяч двісті дванадцять) гривень (Т.1 а.с. 146-169).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки шкода, яка була завдана внаслідок неналежного утримання дороги ЛМКП «Львівтеплоенерго» під час ліквідації аварійної ситуації та настала внаслідок бездіяльності відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго», то відповідальність за спричинення збитків позивачу має бути покладена на відповідач ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу сума завданої матеріальної шкоди (вартість відновлювального ремонту автомобіля) в розмірі 219 212, 00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду й те, що, хоча до практики Європейського Суду з прав людини, судом й визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає й у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав середня нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду), однак у цій справі позивачем не надано жодного доказу в частині обґрунтування суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Встановлено, що вул.Назарука в місці проведення ремонтних робіт станом на день ДТП проїжджали інші автомобілі без пошкоджень. Уважність водія під час руху, могла би зменшити розмір шкоди.

З огляду на зазначене слід відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Позивачем було сплачено судовий збір згідно квитанції №0.0..1 від 05.12.2022 року в розмірі 2 481, 00 грн.

Окрім цього позивачем було понесено витрати на проведення експертизи з оцінки пошкоджень транспортного засобу, експертний висновок та квитанція про оплату відповідних послуг була долучена до позовної заяви, та становили 4 500, 00. Такі витрати підтверджуються копією договору №24/22 про виконання судової експертизи від 22 вересня 2024 р. та рахунком №52 від 22 вересня 2022 року про оплату за проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви, яка містить дві і більше позовних вимог сплачується судовий збір за кожну позовну вимогу, а саме за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, пункт 1.1.2. Збір становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який на момент звернення позивача до суду становив 2 481, 00 грн.

Отже у зв`язку з задоволенням позову в частині відшкодування матеріальних збитків та в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідача Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2 481, 00 грн. судового збору за позовну вимогу про відшкодування матеріальних витрат та 4 500, 00 грн. витрат проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерого» на користь ОСОБА_1 219212,00 (двісті девятнадцять тисяч двісті дванадцять гривень 00 коп.) на відшкодування матеріальних збитків, 4500 (чотири тисячі п`ятсот гивень 00 коп.) за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а також 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) судового збору, а всього 226 193,00 (двісті двадцять шість тисяч сто девяносто три гривні 00 коп.).

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проиває за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: 1. Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, , 79019 м. Львів, вул. Липинського, 11

Відповідач:2. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерого», , 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення виготовлений 28.06.2024 року.

Суддя П. С. Невойт