Провадження № 2-о/522/380/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявники 02.07.2024 звернулися до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Вказує, що встановлення даного факту заявникам необхідно для усиновлення дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 7 Європейська конвенція про усиновлення дітей (переглянута), ратифікована Україною 15.02.2011 Закон дозволяє усиновлювати дитину: a) двом особам різної статі: i) які перебувають у шлюбі між собою або ii) які перебувають у зареєстрованому партнерстві, якщо такий інститут існує; b) одній особі.

Згідно ч.4 ст. 211 СК України особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.

Відповідно до пп. 5 п.22 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 905, громадяни України, які бажають усиновити дитину, звертаються із заявою про взяття їх на облік кандидатів в усиновлювачі до служби у справах дітей районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради за місцем проживання та подають разом з нею такі документи, зокрема, копію свідоцтва про шлюб або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі).

Таким чином, для усиновлення однієї дитини парою, яка проживає однієї сім`єю, однак не перебуває у шлюбі, не передбачено подання рішення встановлення факту їх проживання однією сім`єю, а статтею 211 СК України встановлено обов`язок довести факт спільного проживання при зверненні до суду з заявою про усиновлення.

До заяви не долучено будь-якої інформації щодо проходження заявниками процедури усиновлення та затребування від них рішення про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи, що для усиновлення дитини не є необхіднім подання особами рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, дана заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлена мети, тому у відкритті провадженні слід відмовити.

Разом з тим, слід роз`яснити заявникам, що ч. 4 ст. 211 СК України слід розуміти таким чином, що при судовому розгляду питання про усиновлення дитини слід підтвердити факт проживання заявників однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.Я.Бондар