УХВАЛА

05 липня 2024 року

м. Київ

справа № 161/7217/23

провадження № 61-5727ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія «Теплотехніка» про стягнення боргу за договорами безпроцентної фінансової допомоги, зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія «Теплотехніка» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів безпроцентної поворотної фінансової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ІК «Теплотехніка» про стягнення боргу за договором фінансової допомоги у розмірі 988 410,44 грн (з урахуванням збільшення та уточнення позовних вимог).

31 серпня 2023 рокуТОВ «ІК «Теплотехніка» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами безпроцентної фінансової допомоги відмовлено, зустрічну позовну заяву ТОВ «ІК «Теплотехніка» про визнання недійсними договорів безпроцентної поворотної фінансової допомоги задоволено, визнано недійсними договори від 14 квітня 2014 року № 14/04, від 01 лютого 2017 року № 02/02, від 05 лютого 2018 року № 05/02 про безпроцентну поворотну фінансову допомогу (позику).

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року залишено без змін.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: уточнення прохальної частини касаційної скарги; порушення клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, зазначення причин пропуску цього строку, сплати судового збору у строк до 13 травня 2024 року, але пізніше десяти днів з дня вручення ухвали. 29 квітня 2024 року забезпечено надання загального доступу до ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року.

27 травня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку для усунення зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року недоліків касаційної скарги, обґрунтовуючи його тим, що копію зазначеної ухвали отримав 14 травня 2024 року, а строк, встановлений судом для усунення недоліків касаційної скарги, закінчився 13 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року, до 14 червня 2024 року. 04 червня 2024 року забезпечено надання загального доступу до ухвали Верховного Суду від 03 червня 2024 року.

29 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав клопотання про поновлення строку для усунення зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року недоліків касаційної скарги, обґрунтовуючи його тим, що копію ухвали Верховного Суду від 03 червня 2024 року отримав 19 червня 2024 року, а строк для усунення недоліків продовжений до 14 червня 2024 року, що унеможливило виконання ним вимог ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у поданому клопотанні, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 127 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку відсутні, оскільки, у наведеному випадку, строк встановлений судом, а не законом. Також відсутні підстави для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Продовження строку - це надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

У відповідності до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 392 ЦПК України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд касаційної інстанції здійснив достатні заходи з метою забезпечення реалізації заявником наданого йому права на касаційне оскарження судових рішень.

Заявник зобов`язаний утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби для прискорення процедури розгляду справи.

ОСОБА_1 14 травня 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду від 25 квітня 2024 року про усунення недоліків касаційної скарги, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та визнається заявником у клопотанні від 27 травня 2024 року, однак протягом тривалого строку не вчиняв послідовних та достатніх дій, спрямованих на виконання ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року.

Обставини, зазначені у клопотанні від 29 червня 2024 року не свідчать про наявність у ОСОБА_1 перешкод у виконанні ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року з моменту її отримання - 14 травня 2024 року і до 14 червня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 з 14 травня 2024 року до 05 липня 2024 року не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року, зокрема не сплатив судовий збір за подання касаційної скарги, не уточнив її вимоги.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Якщо заявник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Оскільки станом на 05 липня 2024 року ОСОБА_1 вимоги ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2024 року не виконав, недоліки касаційної скарги не усунув, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

За загальним правилом, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для усунення недоліків касаційної скарги, викладених в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року, відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія «Теплотехніка» про стягнення боргу за договорами безпроцентної фінансової допомоги, зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційна компанія «Теплотехніка» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів безпроцентної поворотної фінансової допомоги - повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников