Справа № 524/8470/23
Провадження №2/524/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до суду звернулося ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2644251 у розмірі 15 000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99% в день. Кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 …….5173 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом з метою отримання кредиту.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти.

17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а останній набуває права грошової вимоги за договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Лінеура Україна».

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за укладеним з ТОВ «Лінеура Україна» договором, станом на 30.09.2023 року, утворилася заборгованість у загальному розмірі 47 181,41 грн.

23 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 шляхом його підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер його мобільного телефону.

За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 21.01.2022 року (п. 1.1. та п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до ОСОБА_1 у загальному розмірі 28 500,00 грн.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «ФК «Інвеструм».

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за укладеним з ТОВ «ФК «Інвеструм» договором, станом на 30.09.2023 року, утворилася заборгованість у загальному розмірі 28 500,00 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість: - за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2644251 від 01.12.2021 року у розмірі 47 181,41 грн., з яких: 12 671,22 грн. сума заборгованості за основною сумою борну та 34 510,19 грн. сума заборгованості за відсотками; - за договором про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року у розмірі 28 500,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 16 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Всього сума боргу за двома договорами складає 75 681,41 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 02 січня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, призначено судове засідання (а.с. 66).

05 лютого 2024 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 81).

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року постановлено про заочний розгляд справи.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не прибув. Просили справу розглядати без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибула з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності не подавала. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Представники третіх осіб ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Інвеструм» у судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Свого відношення до позову не висловили.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2644251.

Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. Договору на умовах, встановлених Договором, ТОВ зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 15 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів.

Відповідно до п. 1.4. стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.3 цього Договору.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 11 670,46% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 122 460, 00 грн., за зниженою ставкою 117 087,00 грн. (п. 1.6. договору).

Згідно п. 2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 ……5173 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

До укладання договору відповідач ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту, про що свідчить відповідне позначення про його підписання позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М016 (а.с. 32-33).

У самому договорі № 2644251 від 01.12.2021 року та графіку платежів (Додатку № 1 до вказаного договору) міститься позначення про їх підписання 01.12.2021 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М016. З боку кредитора договір підписано факсимільним відтворенням підпису директора ОСОБА_2

Підписавши договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання повернути одержані кредитні кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Позивач вказав, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало їй кредит в розмірі 15 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Однак, відповідач не виконала зобов`язання щодо повернення коштів у передбачений договором строк сплати відсотків за користування тощо.

17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 34-36).

В цей же день, 17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складений Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5802, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей.

Зі змісту даного Акту прийому-передачі Реєстру боржників вбачається, що він переданий у повному об`ємі, відповідно до умов договору факторингу, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає (а.с. 37).

Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2644251 у розмірі 47 181,41 грн. (а.с. 38).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2644251 від 01 грудня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором, за період з 17 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року складає 47 181,41 грн.,з яких: 12 671,22 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 34 510,19 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 39).

23 грудня 2021 року між ТОВ ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W283, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. (а.с. 7-9).

Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит надавався позичальнику на власні потреби, строком на 30 днів, тобто до 21.01.2022 року (п. 1.2. договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу (п. 1.3. договору).

Кредит було надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства (п.п. 1.6 та 1.7. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору, у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2. договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п. 4.3 договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

До укладання договору про надання фінансового кредиту відповідач ОСОБА_1 ознайомилася із умовами надання кредиту, сумою кредиту, строком кредитування, процентною ставкою за кредитом, процентною ставкою, яка може бути застосована у разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, орієнтовною загальною вартістю кредиту, про що також свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором W283 (а.с. 10).

22 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року, відповідно до якого, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 14 днів, тобто до 04.02.2022 року, сума заборгованості клієнта становить 16 800,00 грн. Дана додаткова угода була підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W147 (а.с. 11).

05 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року, відповідно до якого, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 11.02.2022 року, сума заборгованості клієнта становить 16 800,00 грн. Дана додаткова угода була підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W799 (а.с. 12).

12 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року, відповідно до якого, сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 14 днів, тобто до 25.02.2022 року, сума заборгованості клієнта становить 16 800,00 грн. Дана додаткова угода була підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W292 (а.с. 13).

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає право вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 14-16).

Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 10683, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей (а.с. 17).

Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 28 500, 00 грн. (а.с. 18).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором за період з 13 січня 2023 року по 30 вересня 2023 року складає 28 500,00 грн. з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19).

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Загальна сума боргу за двома договорами складає 75 681,41 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи та наявних у справі договорів, такі договори підписані відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовими ідентифікаторами, що надсилалися їй у смс-повідомленні на її телефонний номер, зазначений у заявах на оформлення кредитів.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «Лінеура Україна» № 2644251 від 01.12.2021 року та договору про надання фінансового кредиту з ТОВ «ФК «Інвеструм» № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши договори саме такого змісту, відповідач погодилася з їх умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює можливі доводи стосовно невідповідності умов договорів вимогам законодавства без їх обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за вищевказаними договорами виконали в повному обсязі, а саме, надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

Факт отримання грошових коштів від позичальників відповідач ОСОБА_1 не спростувала, враховуючи факт користування нею кредитними коштами та їх часткове повернення. Доказів повернення коштів у повному обсязі матеріали справи не містять.

Водночас, за укладеними договорами факторингу від 13 січня 2023 року та від 17.05.2023 року право грошової вимоги перейшло до позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що відповідач не зверталася до суду з позовом про визнання недійсними правочинів щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами новому кредитору і обставини щодо правомірності таких правочинів знаходяться поза межами розгляду даної справи.

Так, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за договорами перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами договорів від 01.12.2021 року та від 23.12.2021 року, суд вважає вимоги позивача, який є новим позикодавцем, щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитними договорами за основними сумами боргу в розмірі 12 671,22 грн. та 12 000,00 грн. обґрунтованими.

Крім того, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення відсотків за цими договорами в розмірі 34 510,19 грн. та 16 500,00 грн. Розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредитами відповідає умовам кредитних договорів та є обґрунтованими, а їх нарахування здійснене в межах погодженого сторонами договорів строків кредитування, що відповідає умовам цих договорів та актам цивільного законодавства.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача: - за договором № 2644251 від 01.12.2021 року, станом на 30.09.2023 року, наявна заборгованість у розмірі 47 181,41 грн., з яких: 12 671,22 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 34 510,19 грн. сума заборгованості за відсотками; - за договором № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року, станом на 30.09.2023 року, наявна заборгованість у розмірі 28 500,00 грн. з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 16 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Наданий позивачем розрахунок боргу не було спростовано відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ « Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню.

За таких обставин, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.12.2021 року у загальному розмірі 47 181,41 грн. та за договором про надання фінансового кредиту від 23.12.2021 року у загальному розмірі 28 500,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи факт задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у зазначеному розмірі.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 280 - 282, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2644251 від 01.12.2021 року, що виникла станом на 30.09.2023 року, у розмірі 47 181,41 грн., із яких: 12 671,22 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 34 510,19 грн. заборгованість за відсотками;

- за договором про надання фінансового кредиту № 19696-12/2021 від 23.12.2021 року, що виникла станом на 30.09.2023 року, у розмірі - 28 500,00 грн., із яких 12 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 16 500,00 грн. заборгованість за відсотками;

- та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. № 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

-ТОВ «Лінеура Україна», , юридична адреса: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. № 25, приміщення № 318;

-ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», , юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. № 72.

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 13 травня 2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його не скасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розглядусправи.

Суддя: