Справа № 214/5348/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.

при секретарі - Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Кривому Розі, цивільну справу № 214/5348/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року через систему «Електронний суд» до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 . В інтересах якого діє адвокат Самойленко П.М., в якій просить суду стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5806,94 грн, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2020 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7855610.

27.07.2020 приблизно о 05-15 год. на автодорозі Н-23 185 км+100 м, мала місце ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортному засобу «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/7855610.

На підставі страхового акту №218/037/001988/20/1 від 28.09.2020 власнику автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5806,94 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 5806,94 грн. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодовувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АР/7855610.

03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор - позивач, отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку №1 до договору.

В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за полісом №АР/7855610 від 14.05.2020.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суд від 02 серпня 2023 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за зареєстрованим місцем проживання, подан надмірний строк4 не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.05.2020 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/7855610, відповідно до якого у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова компанія сплачує страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.14).

27.07.2020 приблизно о 05-15 год. на автодорозі Н-23 185 км+100 м, мала місце ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП транспортному засобу «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2020 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.15).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Володілець пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18).

На підставі страхового акту №218/037/001988/20/1 від 28.09.2020 власнику автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5806,94 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 5806,94 грн. (а.с.26).

Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 5806,94 грн. .

Згідно п.п. в) п.п. 38.1.1 п 38 1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

В розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АО/1671124.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було.

В добровільному порядку заборгованість погашена не була.

03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор - позивач, отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку №1 до договору (а.с.8-10).

В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за полісом №АР/7855610 від 14.05.2020.

У ч. 1 ст. 512 ЦК України вказано, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми страхового відшкодування.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 5806,94 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 858,88 грн.

Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року, додаткова угода № 1988/20 до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019 року із детальним розрахунком наданих послуг, укладений між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Самойленком П.М., а також акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 23.06.2023 року.

Витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 3000,00 грн., а саме: аналіз судової практики та обговорення з Клієнтом правової позиції по справі 300,00 грн.; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду - 1500, грн, подання позовної заяви через систему «Електронний суду» 700,00 грн. (а.с.32).

На підтвердження вищевказаного, позивачем надано платіжну інструкцію на оплату послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн (а.с.33).

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3000,00 грн. та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України; ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5806 (п?ять тисяч вісімсот шість) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Ковтун