ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 685/1321/23Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/1014/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої- Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Старцуна Миколи Івановича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним відповідачем з ТОВ «Лінеура Україна» від 28.07.2022 року №3072982 в розмірі 71690 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за кредитом, 61690 грн - заборгованість за нарахованими процентами.

В обґрунтування позову зазначено, що позичальником ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено з ТОВ «Лінеура Україна» договір №3072982 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

За договором відступлення права вимоги №28/06/23 ТОВ «Лінеура Україна» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до відповідача за кредитним договором № 3072982

ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань із повернення одержаних коштів та сплати відсотків не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 71690 грн, яку позивач просив стягнути в його користь.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.09.2024 року позов ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3072982 від 28.07.2022 станом на 28.06.2023 у сумі 71690 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати у виді судового збору у сумі 2684 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Старцун М.І. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.09.2024 року скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що судом не доведено і позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку саме від позивача, оскільки встановлення факту зарахування переказу на картку позивача не свідчить про надання кредиту.

На думку представника відповідача у справі відсутні первинні документи, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а надані позивачем суду в якості доказів копії документів не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджують проведення платежу в системі: про інформаційну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та позивачем. У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Товариство указує, що відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 28.07.2022 року о 09:33:20 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором A365, надісланий на номер телефону, що ним наданий, кредитні кошти були перераховані ОСОБА_1 28.07.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», тому протилежні доводи апеляційної скарги з цього приводу вважає безпідставними.

ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" вважає, що посилання відповідача на Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України не може бути прийнято судом до уваги, оскільки переказ суми кредиту ОСОБА_1 здійснено як переказ коштів без відкриття рахунку (п. 6 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги"), тобто на його платіжну картку небанківською платіжною установою та має інше правове регулювання платежів з використанням міжнародних платіжних систем та зазначає, що до позовної заяви додано первинні документи, а саме Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між позивачем (правонаступник Первісного кредитора) та відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту Відповідачу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

Встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 28.07.2022 року був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3072980, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А365, за якими відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10000 грн шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» (виписка за договором за період 28.07.2022 року 02.08.2022 року АТ «КБ «ПриватБанк») і був зобов`язаний повернути їх в установлений строк відповідно до умов угоди та сплатити проценти.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, зазначена в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», та інформація, розміщена на веб-сайті за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також те, що відповідач ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», що розміщені на його веб-сайті, повністю з ними погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п. 9.9 Договору).

Пунктом 1.1 Договору № 3072982 визначено, що укладення Договору здійснюється за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або мобільний додаток «Credit 7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.

Відповідно до п.1.2. Договору сума кредиту становить - 10000 грн, згідно з п.1.3. строк дії кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати відсотків визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, продовженню не підлягають (п. 1.3.1 договору).

За користування кредитом нараховуються проценти, тип процентної ставки фіксована (п. 1.4 договру): стандартна ставка становить 1,99% в день (п.1.4.1), знижена процента становить 1,99% в день (п. 1.4.2 договору).

Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 81640 грн (п.1.6.1.), за зниженою ставкою 79849 грн (п.1.6.2.).

Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, про що свідчить п. 10 договору кредиту, реквізити та підпис сторін.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що сума кредиту перераховується товариством протягом 2 робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.3. Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством у особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу клієнта.

З інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 19.06.2024 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . З виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_3 від 17.06.2024 року видно, що 28.07.2022 на платіжну карту ОСОБА_1 зарахований платіж у сумі 10000 грн.

З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 28.07.2022 року о 9 год. 35 хв. на платіжну карту № НОМЕР_1 перерахований платіж у сумі 10000 грн.

ОСОБА_1 підписано додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3072982 від 28.07.2022 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А365, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. В указаній таблиці визначено суми процентів, які ОСОБА_1 зобов`язувався вносити.

Крім того, ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А365 підписано паспорт споживчого кредитування, у якому міститься інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача: стандартна процентна ставка, відсотків річних: 726,36% (або 1,99 в день); знижена процентна ставка у такому ж розмірі; тип процентної ставки фіксована. Пунктом 5 визначено порядок повернення кредиту 12 платежів, сума кредиту 10000 грн., періодичність внесення кожні 30 днів. Перший платіж у сумі 4179 грн. зі сплати процентів за перший період та 10 платежів по 5970 грн. зі сплати процентів; останній 12 платіж 15970 грн., який включає: проценти 5970 грн, кредит 10000 грн.

У справі наявні надані позивачем електронні документи розміщені на цифровому носії DVD-R, а саме примірниками електронного кредитного договору (назви файлів «2022-07-28 09_33_28-Підписаний договір кредиту 3072982.pdf»; «2022-07-28 09_33_24-Підписаний договір кредиту 3072982.pdf»), які підписані електронними підписами сторін.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань заборгованість за договором № 3072980 станом на 28.06.2023 року становить 71690 грн, яка складається з: 10000 грн заборгованості за кредитом, 61690 грн - заборгованість за нарахованими процентами з 28.07.2022 року по 28.06.2023 року.

28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладений Договір відступлення права вимоги № 28/06/23, відповідно до умов якого кредитор передав (відступив) новому Кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Відповідно до п. 7.1 договору про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього Договору складає 937477,96 грн.

Факт здійснення між сторонами приймання - передачі документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі, підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій (п. 8.1 Договору про відступлення права вимоги № 28/06/23).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 28.06.2023 року до договору про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3072982 від 28.07.2022 у розмірі 71690 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 110 від 28.06.2023 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» на виконання умов Договору про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» кошти у сумі 937477,96 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за договором споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3072982 шляхом підписання електронного договору з використанням одноразового ідентифікатора. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало право вимоги стосовно відповідача відповідно до договору про відступлення права вимоги №28/06/23. Позивач надав докази фактичного перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, зокрема АТ КБ «ПриватБанк» підтвердило переказ 10000 грн на картковий рахунок відповідача, відповідач кредитний договір чи договір факторингу не оспорював, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3072982 від 28.07.2022 року укладено у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію".

У справі наявні належні та допустимі докази перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів, докази відступлення права вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за вищевказаним кредитним договором, де позичальником є ОСОБА_1 , та докази, які свідчать про неналежне виконання останнім взятих на себе зобов`язань.

Колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є обгрунтованим. Зокрема, відсотки за користування кредитним коштами нараховані ОСОБА_1 в межах строку кредитування - 360 днів у відповідності до п. 1.4 кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не доведено і позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту є неспроможними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір 3072982 від 28.07.2022 року, додаток №1 до нього та паспорт споживчого кредитування підписано за допомогою електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором А365, що відповідає вимогам закону.

Відповідно використання для підписання договору кредиту електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 №524/5556/19 від 12.01.2021.

Таким чином, підписаний ОСОБА_1 кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора, вважається належним та допустимим доказом підтвердження укладення між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, договір кредиту між позичальником та кредитодавцем не був би укладеним.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 18.06.2021 у справі №234/8079/20 (провадження № 61-2904св21), від 12.08.2022 у справі №234/7297/20 (провадження № 61-11504св21).

Будь яких доказів щодо укладення кредитного договору третіми особами від імені ОСОБА_1 останнім не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні первинні документи, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а надані позивачем суду в якості доказів копії документів не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, колегія суддів оцінює критично, оскільки товариство не є банківською установою, та, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Доводам апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку саме від позивача, оскільки встановлення факту зарахування переказу на картку позивача не свідчить про надання кредиту; відповідач не був ознайомлений з усіма істотними умовами договору судом першої інстанції надана належна оцінка, тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Будь яких заперечень щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5000 грн. апеляційна скарга не містить.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законності і обгрунтованості оскаржуваного судового рішенння.

Слід врахувати, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Старцуна Миколи Івановича - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанову суду апеляційної інстанції складено 27 грудня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.