Справа № 308/8610/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/8610/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування належними позивачу житловими приміщенням - квартирою, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує наступним. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстроване в реєстрі: 3-315 від 19 січня 2001 року, виданого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, Ластівкою А.В., позивач є власником житлової квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Реєстрація відповідача по справі, доводиться карткою прописки «Форма А» та «Форма Б», в якій 11.01.2012 року поставлено штамп по реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Позивачка з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2022 року №308/16343/21. Під час перебування у шлюбі з відповідачем нею було прописано відповідача ОСОБА_2 у належній їй на праві власності квартирі в АДРЕСА_1 . Реєстрація та факт не проживання відповідача по справі у належній квартирі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2022 року №308/16343/21. Відповідач створює перешкоди у користуванні житлом та порушує права як власника, виникають проблеми з отримання субсидії, з переплати комунальних платежів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023 провадження у зазначеній справі було відкрито, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі та її представника, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся у встановленому законодавством порядку, письмового відзиву не подав.

Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з`явився належним чином повідомлений.

Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівкою А.В., спадкоємцем зазначеного у заповіті майна гр. ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 . Спадкове майно складається з квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №3-315, спадкова справа №15/2001.

Згідно з доданими заявами форми А, Б ОСОБА_2 прописаний 11.01.2012 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2022 у справі №308/16343/21 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 06.05.1998 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, такий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується також довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 29.05.2023 №1535/13-06.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, зокрема, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у певних визначених випадках.

Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Відповідно до ст.ст.401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Підстави припинення сервітуту визначені також у ст.406 ЦК України. Ними, зокрема являються: поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмова від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; сплив строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Частиною 2 ст.406 ЦК України передбачено припинення сервітуту на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Водночас, припинення права користування відповідача спірним житлом має відповідати пропорційності в розумінні положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даному аспекті суд враховує те, що відповідач не проживає у спірному житлі тривалий час. Доказів того, що відповідач має потребу у спірному житлі суду не надано.

Разом із тим, судом встановлено порушення права позивача як у контексті статті 8 Конвенції, так і як власника житлового приміщення, що гарантовані статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, суд дійшов висновку, що у даному випадку інтереси позивача, як власника житла, перевищують інтереси відповідача, а відтак, правові підстави користування чужим майном у відповідача відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного наданого суду доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (тисячу сімдесят три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса поштового зв`язку: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06.05.1998 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області.

Третя особа без самостійних вимог: відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, код 33868924, місце знаходження: 88000, м.Ужгород, пл.Поштова, 3 Закарпатська область.

Повне рішення складено 23.01.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда