04.07.2024 Справа № 363/1511/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2024 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря Щур А.Б., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-
26.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом у якому просила встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 03.04.2024 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому надав до суду клопотання у якому просив розгляд справи проводити без його участі.
Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 теж у судове засідання не прибули, при цьому надали суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що знає позивачку вже тривалий час, вони разом працювали та мешкають поруч. Свідок підтвердила, що в будинку АДРЕСА_1 мешкали позивачка з покійним чоловіком ОСОБА_4 та дітьми, разом з батьком покійного чоловіка ОСОБА_5 , який помер в 1997 році. Після його смерті, вони його поховали та продовжили мешкати в будинку, добудували його, займалися господарством. ОСОБА_5 залишив заповіт, яким все своє майно заповів чоловіку позивачки.
Свідок ОСОБА_7 показав суду, що є кумом позивачки, теж знає її родину дуже давно, підтвердив, що позивачка з чоловіком ОСОБА_4 , дітьми та покійним свекром - ОСОБА_5 , всі разом мешкали в будинку АДРЕСА_1 .
Суд, вислухавши позивачку, свідків, врахувавши позицію відповідача та третіх осіб, викладену у письмових заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, приходить до наступного:
Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно із ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК Української РСР визначено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Так, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року за №18/5, яка діяла на момент спірних відносин, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 (а.с. 11).
Згідно виписки з погосподарської книги за №22 від 20.03.2024 року головою (власником) домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , який був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.18). Це також підтверджується копією будинкової книги за вказаною адресою (а.с.16-17).
17.03.1993 року ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок, що знаходиться в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області та все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті ОСОБА_4 (а.с. 13). Ця інформація підтверджується також і Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №77088735 від 24.05.2024 р. (а.с. 133).
Вказаний заповіт посвідчено секретарем Лебедівської сільської ради народних депутатів Вишгородського району Київської області Сулим У.М. та зареєстровано в реєстрі за №12.
07.01.1997 року, у віці 73 роки, в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 12).
Як зазначає позивачка, після смерті свого батька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 продовжував проживати у будинку АДРЕСА_1 , робив поточні ремонти в будинку, обробляв земельну ділянку біля будинку, вирощував огородні культури, доглядав за підсобним господарством, сплачував за надані комунальні послуги, оформив право власності на земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок.
Так, відповідно до зазначеної вище будинкової книги та довідки за №50, виданої старостою Лебедівського старостинського округу за №4 Пірнівської сільської ради В. Кисільом 06.03.2024 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований з 25.03.1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (а.с. 19, 38-43).
З Акту про встановлення факту проживання від 12.04.2024 року, підписаним депутатом Пірнівської сільської ради Лебедівського старостинського округу Кисілем В.В., в присутності сусідів-свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_4 з 1981 року по день смерті, дійсно постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті свого батька ОСОБА_4 продовжував проживати у будинку АДРЕСА_1 , підтримував будинок в належному стані, обробляв земельну ділянку біля будинку, вирощував огородні культури, доглядав за підсобним господарством. Проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 (а.с.113).
З Довідки Пірнівської сільської ради Лебедівського старостинського округу №4 від 10.04.2024 року за №67 вбачається, що ОСОБА_4 з 1981 року по день смерті, дійсно, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За даними погосподарської книги Лебедівської сільської ради головою домогосподарства за вказаною адресою був батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 , який помер у 1997 році. Після смерті свого батька, ОСОБА_4 продовжував проживати у будинку АДРЕСА_1 , підтримував будинок в належному стані, обробляв земельну ділянку біля будинку, вирощував огородні культури, доглядав за підсобним господарством (а.с.114).
Таким чином суд вважає доведеним те, що померлий чоловік позивачки ОСОБА_4 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік вказаних фактів не є вичерпним, що зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд встановлює, за наявності підстав, і інші факти, що мають юридичне значення.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені у справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини її чоловіком після смерті батька, підлягають задоволенню.
Крім того, судом встановлено, що 13.07.1979 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 9).
За час перебування у шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 35, 36).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 37).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 67 років в с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області, помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , актовий запис №14 (а.с. 10).
Так, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно і 18.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою за №196 про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 65).
На підставі вказаної заяви Вишгородською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №64/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що підтверджується копією зазначеної спадкової справи (а.с.61-111) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №68607656 від 18.02.2022 року (а.с. 76).
Крім того, 18.03.2024 року державним нотаріусом Вишгородської державної контори Шило О.С. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не надала підтвердження того, що її чоловік ОСОБА_4 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 (а.с. 15, 110).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за №370847979 від 21.03.2024 року вбачається, що право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відносно об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 20).
До матеріалів справи, також долучено копію технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Зі змісту ст. 1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13) та відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З огляду на викладене, оскільки позивачка не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , з причин не надання нотаріусу підтвердження того, що її чоловік ОСОБА_4 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , що і стало підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 258-259, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1296,1297 ЦК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт серії НОМЕР_9 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_10 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_11 , РНОКПП: НОМЕР_12 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Головуюча суддя Дьоміна О.П.