Справа № 169/438/24
Провадження № 2/169/194/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої, окрім позивачки, є дочка спадкодавця, яка відмовились від прийняття спадщини. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивачка не з`явилася, 01 травня 2024 року подала до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 41).

Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, 01 травня 2024 року подала до суду, письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечуює проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 43).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок НОМЕР_1 ) спадкодавцеві ОСОБА_3 підтверджується витягом з погосподарської книги по селу Задиби Ковельського району (а. с. 7).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 31 на звороті).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 36,3 кв. м, житловою площею 21,4 кв. м, хлів «Б-1», вбиральня «В», погріб «Г-1», літня кухня «Д-1», колодязь «№1», огорожа «№2, №3» (а. с. 11-14).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с. 29, 30).

ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та постійно проживала одна у селі Задиби Ковельського району Волинської області (а. с. 7).

Позивачка ОСОБА_1 13 червня 2023 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 23).

Відповідачка ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що відповідає вимогам частини першої статті 1273 ЦК України (а. с. 24).

Заповіту за життя ОСОБА_3 не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося (а. с. 25).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

З огляду на вказане, позивачка ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .

Постановою від 27 вересня 2023 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_3 (а. с. 9).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 48/2023 до майна померлого ОСОБА_3 (а. с. 22-40), з яких також видно, що ніхто, окрім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачці.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачки в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 36,3 кв. м, житловою площею 21,4 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: хлів «Б-1», вбиральня «В», погріб «Г-1», літня кухня «Д-1», колодязь «№1», огорожа «№2, №3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТОВ «НоваПей» № від 16 квітня 2024 року на рахунок №UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складене 14 травня 2024 року.

Головуючий