Справа № 752/6572/24
Провадження № 2/752/4259/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

у березні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Осадчука Р.М., звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з АТ «Банк Форвард» безпідставно стягнутих за виконавчим написом від 23.09.2019 № 661 коштів у розмірі 49 711,44 грн; три проценти річних у розмірі 325,98 грн; інфляційні втрати у розмірі 348,58 грн; майнову шкоду у розмірі 6175,13 грн; моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 16.08.2012 між ОСОБА_1 та АТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», укладено кредитний договір № 99139086, за умовами якого ОСОБА_1 отримано кредит у розмірі 4072,52 грн на строк 366 днів, з терміном повернення до 16.08.2013 року.

23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. за реєстровим номером 661 видано виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 99139086 від 16.08.2012 року у розмірі 60 097,33 грн.

В подальшому, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2019 за реєстровим номером 661, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 99139086 від 16.08.2012 року у розмірі 60 097,33 грн.

Разом з тим, 29.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 99139086 від 16.08.2012 року у розмірі 60 097,33 грн на підставі виконавчого напису від 23.09.2019 за реєстровим номером 661, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М.

В межах проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Банк Форвард» 57 392,70 грн, з яких: 46 509,49 грн - заборгованість перед стягувачем, яку перераховано на рахунок АТ «Банк Форвард»; 2 000 грн - витрат виконавчого провадження; 6 009,73 грн - основна винагорода приватного виконавця; 2 873,48 грн - кошти, які перебували на депозитному рахунку приватного виконавця, оскільки надійшли після зупинення виконавчого провадження.

Згідно листа ТОВ «Сільпо-Фуд» від 23.02.2024 з доходів ОСОБА_1 стягнуто в межах виконавчого провадження суму у розмірі 58 594,65 грн.

В подальшому приватним виконавцем перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 873,48 грн.

За вказаних обставин позивач зазначає, що відповідачем АТ «Банк Форвард» безпідставно отримано грошові кошти у сумі 49 711,44 грн, а відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. безпідставно отримано 6009,73 грн, відтак звернулась до суду із позовом про їх повернення.

Позивач вказує, що протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, що виявилась в погіршенні стану здоров?я, зокрема, внаслідок погроз засобами телефонного зв?язку у позивача стався інсульт, вона потрапили до лікарні; позивач самостійно виховує та утримує трьох дітей, несе витрати по сплаті боргів та комунальних платежів. В межах виконавчого провадження приватним виконавцем накладено арешт на картковий рахунок позивача, на який остання отримувала заробітну плату, у зв?язку із чим вона з трьома дітьми залишилась без засобів до існування. Моральну школу позивач оцінює у сумі 150 000 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

12.04.2024 відповідач АТ «Банк Форвард» отримав копію ухвалу про відкриття провадження у справі, примірник позовної заяви з додатками, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив на позов від відповідачів не надходив.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

15.08.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», укладено кредитний договір № 99139086, за умовами якого сума кредиту - 4072,52 грн; строк кредиту - 366 днів з 16.08.2012 року по 16.08.2013 року; ставка по кредиту - 0,01 % річних; щомісячний платіж - 433 грн; останній платіж - 431 грн; дата платежу - 16 числа кожного місяця з вересня 2012 року по серпень 2013 року.

23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 661, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 99139086 від 16.08.2012, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованість за період з 02.01.2018 року по 01.02.2018 року у розмірі 59 247,33 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 58 030,92 грн; заборгованість за процентами - 1216,41 грн; загальна сума, що підлягає стягненню з урахуванням плати приватного нотаріуса, становить 60097,33 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Т.Л. від 29.10.2019 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60097,33 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. за реєстровим номером 661.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року, постановленим у цивільній справі № 752/16614/23, провадження № 2/752/6443/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 611, вчинений 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 60097,33 грн.

Відповідно до даних листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 18.01.2024 року, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за номером 611, вчиненого 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., стягнуто з ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 57 392,7 грн, які розподілені наступним чином: 46 509,49 грн - заборгованість перед стягувачем, яку перераховано на рахунок АТ «Банк Форвард»; 2 000 грн - витрати виконавчого провадження; 6 009,73 грн - винагорода приватного виконавця; 2 873,48 грн - кошти, що перебували на депозитному рахунку приватного виконавця, оскільки надійшли після зупинення виконавчого провадження.

В подальшому на рахунок ОСОБА_1 приватним виконавцем перераховано грошові кошти у розмірі 2 873,48 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Сільпо-Фуд» від 23.02.2024 року, з доходів ОСОБА_1 згідно постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. від 28.11.2019 по виконавчому провадженню № НОМЕР_2, утримано суми - основний борг на рахунок АТ «Банк Форвард» та витрати на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. у наступних розмірах:

- витрати на проведення виконавчих дій, утримані на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. - 2000 грн;

- основна винагорода, утримана на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. - 6009,73 грн;

- основний борг, утриманий на рахунок АТ «Банк Форвард» та на рахунок приватного виконавця Павелків Т.Л. - 58 594,65 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себеза рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникаєз безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію.

Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагаченняє протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язанняз передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів.

Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводитьдо реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадінняу подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою,до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала правана збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілийне погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, абоз очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридичноне обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особиза рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того,чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаногоза недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторіну зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку,що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідокнабуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майноза рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження),а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річє такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, якене справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким,що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20.

Судом встановлено, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 49 711,44 грн, що стягнені з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард`в якості основного боргу за кредитним договором № 99139086 від 16.08.2012, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером 611, вчиненого 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, відтак отримані відповідачем грошові кошти у вказаному розмірі підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

В частині позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У частинах першій, третій, четвертій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін,кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами першою та другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У поданому позові, позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача АТ «Банк Форвард», зокрема, погроз, висловлених позивачу у телефонному режимі, у останньої стався інсульт, внаслідок чого вона потрапила до лікарі та понесла витрати на лікування у розмірі 6175,13 грн., а також моральні страждання, які позивач оцінює у 150 000 грн.

Разом з тим, судом в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, а позивачем не доведено факту завдання йому відповідачами у справі майнової шкоди та немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, у вигляді розладів здоров?я, які спричинили негативні зміни у її житті, внаслідок здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером 611, вчиненого 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М.

Позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних у розмірі 325,98 грн, інфляційних втрат у розмірі 348,58 грн не підлягають задоволенню, оскільки, на думку суду, положення ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Позовні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 6009,73 грн з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення коштів, - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (; 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) безпідставно отримані кошти у розмірі 49 711 (сорок дев?ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 44 копійки, судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: