Дата документу 03.07.2024 Справа № 335/3081/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3081/24 Головуючий у 1-й інстанції:Гашук К.В.
Провадження №22-ц/807/1437/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Онищенка Е.А., Кочеткової І.В., Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про звільнення майна з податкової застав, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про звільнення майна з податкової застави.

В обґрунтування позову зазначено, що 05 вересня 2023 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги №594666, під лотом №533983, з продажу арештованого майна з реалізації автомобіля CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» (попередня назва ТОВ «МЕТРОВЕС»). ОСОБА_1 став переможцем торгів та придбав вказаний автомобіль за ціною продажу 609 999,00 грн.

Примусова реалізація вищезазначеного майна проводилася приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Артемчуком Т.В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження від 18.08.2021 № 66511223 про стягнення грошових коштів з ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» згідно наказу Господарського суду м. Києва від 07.04.2021 № 910/20463/20, наказу Господарського суду м. Києва від 11.05.2021 № 910/2317/21, відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 29.09.2016 №2831/5.

Згідно з протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 05 вересня 2023 року № 594666 позивача було визнано переможцем з особливою ставкою 609 999 грн. Після сплати повної вартості примусово реалізованого майна, позивач набув право власності на транспортний засіб, що підтверджується Актом про проведений аукціон від 07 вересня 2023 року.

Для здійснення державної реєстрації придбаного майна позивач звернувся до сервісного центру МВС України, але йому було відмовлено, оскільки щодо транспортного засобу CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявний запис від 20.10.2021 №29419380 про накладення публічного обтяження податкової застави згідно акту опису від 20.10.2021 №323/26-15-13-03-27, розмір основного зобов`язання 79 306,06 грн. Обтяжувачем за зазначеною податковою заставою є Головне управління ДПС у Запорізькій області.

10 жовтня 2023 року, з метою припинення порушення права власності позивача на рухоме майно, він звернувся з листом до ГУ ДПС в Запорізькій області з вимогою про зняття податкової застави з транспортного засобу у зв`язку з його примусовою реалізацією на електронному аукціоні.

17 січня 2024 року позивач отримав відповідь №1686/08-01-13-05-09 відповідача, згідно якої повідомлено про відсутність підстав для звільнення активів ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» з-під податкової застави згідно акту опису від 20.10.2021 «232/26-15-13-03-27. Станом на 01 січня 2024 року податковий борг у ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» складає 94 462,06 грн.

Позивач зазначав, що вказане обтяження рухомого майна не має жодного відношення до нього як нового власника транспортного засобу. Вважав, що у фіскального органу відсутні правові підстави на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна як такого, що перебуває у податковій заставі, оскільки він не може відповідати за зобов`язаннями ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ».

Оскільки позивач є добросовісним набувачем транспортного засобу, проте, він не може вільно володіти та користуватися ним, то є підстави для припинення податкової застави та виключення транспортного засобу, що належить позивачу на праві власності з Акту опису від 20 жовтня 2021 року.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд припинити податкову заставу рухомого майна транспортного засобу CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20.10.2021 за №29419380 та належить ОСОБА_1 на підставі акту про проведений електронний аукціон від 07.09.2023. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області виключити з Акту опису від 20.10.2021 №323/26-15-13-03-27 рухоме майно - транспортний засіб CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Судові витрати у повному обсязі покласти на відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2024 року позов задоволено.

Припинено податкову заставу рухомого майна транспортного засобу CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20.10.2021 за N 29419380.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області виключити з Акту опису від 20.10.2021 N 323/26-15-13-03-27 рухоме майно - транспортний засіб CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем не доведено відсутності запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про перебування автомобіля у податковій заставі на момент його відчуження платником податків - боржником. Позивач мав можливість перевірити відповідні відомості перед купівлею транспортного засобу, водночас застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншого власника. Згідно з даними інформаційної системи органів ДПС за платником податків ТОВ «Юніком Компані» () обліковується податковий борг, підстави для зняття податкової застави, визначені статтею 93 ПК України, відсутні. Станом на 01.01.2024 року податковий борг товариства склав 94 462,06 грн, який станом на 28.03.2024 року становить 109 057,86 грн (з податку на додану вартість у розмірі 96 766,95 грн, з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування у розмірі 12 290,91 грн). Податкова застава була зареєстрована 20.10.2021, проведення електронного аукціону з примусової реалізації транспортного засобу відбулося 05.09.2023, тобто після внесення відомостей про обтяження. Право власності на транспортний засіб виникає з моменту державної реєстрації, а не з моменту передачі транспортного засобу за договором купівлі-продажу. Заявник стверджує, що акт опису майна від 20.10.2021 року № 323/26-15-13-03-27, підписано посадовою особою боржника без заперечень та зауважень. Боржник «Юніком Компані» з 20.10.2021 року не звертався із скаргами чи запереченнями з приводу опису спірного рухомого майна як податкової застави. Позивач самостійно міг дізнатися про наявність податкової застави. Також вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Попов С. Г. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Запорізького апеляційного суду про доставку судової повістки-повідомлення в електронний кабінет представнику ОСОБА_2 , адвокату Попову С.Г., Головному управлінню Державної податкової служби у Запорізькій області, представнику ОСОБА_3 ( а.с. 93-95) до апеляційного суду не з`явилися.

На адресу апеляційного суду від представника Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області Драч Б.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він бере участь у іншій справі у господарському суді Запорізької області ( а.с. 106-114).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області реалізувало своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні, а клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області Драч Б.В. про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки причини неявки в судове засідання, яка зазначена представником Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області Драч Б.В.. в клопотанні про відкладення розгляду справи на іншу дату, колегією суддів визнана неповажною.

При цьому, слід зауважити, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 18 червня 2024 року, справу призначено до розгляду на 03 липня 2024 року на 11 годину 40 хвилин, про що було завчасно повідомлено заявника апеляційної скарги. До клопотання про відкладення розгляду справи апелянт надає ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25 червня 2024 року про відкладення підготовчого провадження на 03 липня 2024 року на 10 годину 20 хвилин, тобто зазначена ухвали була постановлена пізніше, ніж ухвала Запорізького апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду. Отже, будучи завчасно обізнаним про призначення судового засідання по даній справі, представник вибрав участь у іншому судовому засіданні, яке було призначено пізніше.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 придбав автомобіль який є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах, та правомірність його продажу (правочину) не оспорюється. Обтяження на спірний автомобіль зареєстровано приватним виконавцем раніше (13.08.2021), ніж зареєстрована податкова застава ( 20.10.2021), обидва обтяження є публічними, на момент придбання автомобіля з прилюдних торгів позивачу не було відомо про наявність обтяження у виді податкової застави, тому він вважається добросовісним набувачем. прилюдних торгах. ОСОБА_1 не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ». Податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як ОСОБА_1 не є боржником зі сплати податків, правомірно придбав автомобіль на прилюдних торгах, а боржником перед відповідачем є саме ТОВ «Юніком Компані».Водночас правомірність продажу автомобіля на прилюдних торгах ніким не оспорювалася. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог заявника в повному обсязі, припинивши податкову заставу рухомого майна транспортного засобу CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20.10.2021 за N 29419380. Та Зобов`язавши Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області, виключив з Акту опису від 20.10.2021 N 323/26-15-13-03-27 рухоме майно - транспортний засіб CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)).

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №74348609, сформованого приватним виконавцем Артемчук Т.В. 13.08.2021, у цьому реєстрі зареєстрований арешт рухомого майна від 13.08.2021 за №29192210 (публічне обтяження) відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №66511223, винесеної 13.08.2021 приватним виконавцем Артемчук Т.В., м. Київ, на заставне майно автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , боржник ТОВ «МЕТРОВЕС», яке було описано та передано на реалізацію (а.с.21).

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №29419380, сформованого 25.09.2023, публічне обтяження у вигляді податкової застави на спірний автомобіль зареєстрована 20.10.2021 Головним управлінням ДПС у м. Києві за №29419380, сума за договором 79 306,06 грн, згідно акту опису від 20.10.2021 №323/26-15-13-03-27, боржник ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» (а.с.20).

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №66511223, боржником у якому є ТОВ «Юніком Компані», за яким зареєстровано право власності на транспортний засіб CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, вказаний транспортний засіб передано на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів ДП «Сетам».

Відповідно до протоколу №594666 ДП «Сетам» 05 вересня 2023 року проведені електронні торги з реалізації спірного транспортного засобу (лот 533983), переможцем яких визнаний ОСОБА_1 , як учасника, що запропонував найвищу цінову пропозицію через особливу ставку, який придбав автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за 606 999,00 грн (а.с.9-11).

ОСОБА_1 перерахував 477 832,55 грн. на рахунок приватного виконавця, відповідно до платіжної інструкції АТ «КБ «ПриватБанк» від 06.09.2023, переможцем сплачено ПДВ в розмірі 101 666,50 грн на рахунок боржника ТОВ «Юніком Компані», відповідно до платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» від 06.09.2023, переможцем сплачено додаткову винагороду в розмірі 2831,65 грн на рахунок організатора (а.с.12,13,19,23).

Таким чином, переможець електронного аукціону повністю розрахувався за придбане майно.

07 вересня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем виданий акт про проведені електронні торги ЗВП №66511223 (а.с.29-31).

Відповідно до Акту видачі майна переможцю електронних торгів від 08 вересня 2023 року, укладений між ДП «Сетам» та ОСОБА_1 , про те, що на підставі Акту про проведені електроні торги від 07.09.2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем, Зберігач передав, а Переможець прийняв автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В даному акті зазначено, що цей акт є підставою для реєстрації ОСОБА_1 права власності на придбаний транспортний засіб в сервісному центрі МВС або через центр надання адміністративних послуг, та для отримання майна у зберігача ДП «СЕТАМ» (а.с.22).

07 вересня 2023 року за вих. №3197 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем направлено лист, зокрема ОСОБА_1 «Про проведений електронний аукціон», в якому повідомив, що відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 (зі змінами), направляє акт про проведений електронний аукціон від 07.09.2023 (реєстраційний номер лота 533983), складений у зведеному виконавчому провадженні №66511223 від 13.08.2021 про стягнення грошових коштів з ТОВ «ЮНІКОМ КОМПАНІ» (попередня назва ТОА «Метровес») (а.с.33).

10 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Запорізькій області із листом-зверненням, в якому просив припинити податкову заставу автомобіля CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який ним було придбано згідно акту про проведений електронний аукціон від 07.09.2023 (а.с.26-28).

17 січня 2024 року ГУ ДПС у Запорізькій області у відповідь на вказану заяву підтвердило наявність податкового боргу саме у ТОВ «Юніком Компані», а також зазначило про відсутність підстав для зняття податкової застави з активів боржника (а.с.24-25).

У справі, яка переглядається апеляційним судом , ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд, зокрема: припинити податкову заставу рухомого майна транспортного засобу CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20.10.2021 за №2941380 та належить ОСОБА_1 на підставі акту про проведений електронний аукціон від 07.09.2023. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області виключити з Акту опису від 20.10.2021 №323/26-15-13-03-27 рухоме майно - транспортний засіб CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Судові витрати у повному обсязі покласти на відповідача.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та "юридичне очищення" майна, придбаного у такий спосіб (пункти 6.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі N 925/1351/19, провадження N 12-35гс21).

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України.

Згідно з пунктом 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Пунктом 90.1 статті 90 ПК України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Статтею 4 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження поділено на публічні та приватні. Публічними є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

У пунктах 1 та 5 частини першої статті 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що до публічних обтяжень належить, зокрема, податкова застава, а також накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом.

Аналізуючи зміст вказаних положень Закону слід дійти висновку, що податкова застава, а також арешт, накладений органами державної виконавчої служби, є публічним обтяженням.

Статтею 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п`яти днів з дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов`язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган (особу) або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу.

. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Судами встановлено, що приватним виконавцем Артемчук Т.В. виконавчого округу м. Києва на спірний автомобіль зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13 серпня 2021 року N 29192210 (арешт), а публічне обтяження податкового органу на цей же транспортний засіб зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 20 жовтня 2021 року № 29419380 (податкова застава).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надав належну оцінку поданим доказам, врахував, що ОСОБА_1 не є боржником зі сплати податків, правомірно придбав автомобіль на прилюдних торгах та фактично дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення автомобіля з під пододаткової застави, оскільки позивач придбав зазначений автомобіль, який є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах, правомірність яких не оспорювалася, а обтяження, накладене приватним виконавцем 13 серпня 2021 року, має пріоритет перед обтяженням, накладеним податковим органом 20 жовтня 2021 року.

Вказані вище висновки узгоджуються з висновками, висловленими у постанові від 24 січня 2024 року у справі № 569/9806/21, провадження № 61-14278 св23, у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 464/3242/20, провадження № 61-16141 св21).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо заситосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Водночас, враховуючи фактичні обставини справи, норми положень закону, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є саме звільнення автомобіля марки автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з під податкової застави, яка зареєстрована 20 жовтня 2021 року за № 29419380 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, чого не було враховано судом першої інстанції.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2024 року у справі № 569/9806/21, провадження № 61-14278 св23 погоджуючись з висновками Житомирського апеляційного суду у постанові від 05 липня 2021 року щодо ефективного способу захисту порушеного права, яким є саме звільнення автомобіля з під податкової застави, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, залишивши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області без задоволення, а зазначену постанову без змін. Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 464/3242/20, провадження № 61-16141 св21) погодився з постановою Львівського апеляційного від 30 серпня 2021 року, де також зазначено, що ефективним способом захисту прав позивача у даній справі є саме звільнення автомобіля з під податкової застави, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

З огляду на зазначене, відповідно до положень 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє частково, звільняючи автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з під податкової застави. Інші позовні вимоги про скасування (припинення) обтяження у вигляді податкової застави та виключення запису у Державному реєстрі про перебування авто у податковій заставі, зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити з акту опису вищезазначений автомобіль задоволенню не підлягають із огляду на ефективність способу поновлення порушеного права.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, які б були правовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.п. 1), 2), 3) ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «б», "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга хоча і задоволена частково, судове рішення скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким фактично позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено із застосуванням ефективного способу поновлення порушеного права позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211, 20 грн. Судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633, 6 грн покладаються на заявника апеляційної скарги Головне управління ДПС у Запорізькій області відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2024 року у цій справі скасувати. Прийняти нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про звільнення майна з податкової застави задовольнити частково.

Звільнити автомобіль CITROEN BERLINGO, 2019 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з під податкової застави, яка зареєстрована 20 жовтня 2021 року за № 29419380 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 211, 20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 04 липня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Онищенко Е.А. Кочеткова І.В.