Провадження № 2/643/6427/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, визнання діагнозу недійсним, виключення запису психіатра, визнання неналежним надання медичної допомоги,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Влащенко О.А., звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просить: зобов`язати відповідача КНП ХОР «ХОКПЛ №3» усунути лікарську помилку лікаря ОСОБА_2 , помилковий діагноз відносно позивача, а саме, F23.01 Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, з зазначенням асоційованого гострого стресу; стягнути з відповідача лікаря ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 грн.

Одночасно позивач просить витребувати у відповідача докази та відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2024 матеріали вказаної позовної заяви передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено невідповідність поданої позовної заяви вимогам ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Як визначено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Положенням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Отже, з урахуванням заявлених вимог, позивач має сплатити судовий збір в такому розмірі: за одну вимогу немайнового характеру 1211,20 грн, за одну вимогу майнового характеру в розмірі 1211,20 грн, а всього 2422,40 грн.

Водночас, заявлене представником позивача клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, наведені норми передбачають право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору та за наявності на те законодавчо визначених підстав. Водночас ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» йдеться, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції. Понад те, у вказаному рішенні ЄСПЛ вказав, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення ЄСПЛ від 20.02.2014 у справі «Shishkov v. Russia»).

Таким чином, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести обставини, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте матеріали позовної заяви не містять відповідного обґрунтування, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відстрочення сплати судового збору.

За відсутності підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, суддя зазначає про обов`язок позивача сплатити відповідний судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, сума судового збору за подання позовної заяви складає 2422,40 грн (за одну вимогу немайнового характеру 1211,20 грн, за одну вимогу майнового характеру в розмірі 1211,20 грн).

Судовий збір належить оплатити за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар/ Саттіввсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0020657, призначення платежу: «судовий збір за розгляд позовної заяви у Московському районному суді м. Харкова».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, визнання діагнозу недійсним, виключення запису психіатра, визнання неналежним надання медичної допомоги - залишити без руху.

Надати стороні строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Замікула