Справа № 278/1091/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мельниченко В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ПП "Глибочанське-ОСМВ" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ПП "Глибочанське-ОСМВ" звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП "Глибочанське-ОСМВ" 73029,00 грн заподіяних збитків; просить також судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у користуванні ПП «Глибочанське - ОСМВ» перебуває земельна ділянка площею 2,0307 га з кадастровим номером :02:000:0306 на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014 року.

Однак, вищевказана земельна ділянка самовільно зайнята ОСОБА_1 , що порушує право оренди останніх, оскільки ними було понесено фактичні витрати з підготовчих робіт та недоотримання планового врожаю, що становить 73029,00 грн.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 175-177) представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Глибочанське - ОСМВ» з підстав заявлення позовних вимог до неналежного відповідача, а також необґрунтованості вимог та недоведеності порушеного права чи інтересу ПП «Глибочанське - ОСМВ».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_1 зайняв спірну земельну ділянку не у законний спосіб; йому достеменно було відомо про посіви ПП «Глибочанське - ОСМВ».

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що на той час був керівником ПП «Глибочанське - ОСМВ». Зазначив, що з 05.08.2019 року по 15.09.2019 року підприємством на спірній земельній ділянці засівався ріпак; у березні 2020 року було прийнято рішення пересіяти на сою, однак згодом виявилось, що станом на грудень 2019 року спірна земельна ділянка вже оброблялась іншими особами; було встановлено, що земельна ділянка оброблялась ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 25.11.2020 року комісія ПП «Глибочанське - ОСМВ» виїхала обстежити земельну ділянку, про що було складено відповідний акт. За його дорученням бухгалтер склала розрахунок збитків.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він працював у ТОВ «Укравітавто», яке на той час співпрацювало з ПП «Глибочанське - ОСМВ». Зазначив, що він фактично допомагав з вирощування культур. Зазначив, що ріпак посіяли по всій площі земельної ділянки у жовтні листопаді 2019 року, але погодні умови не сприяли, тому на весну треба було пересівати на сою або соняшник. Зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що вся оброблена площа земельної ділянки була передискована Хитричем. Зазначив, що у листопаді 2020 року його включили до комісії для обстеження поля із ріпаком.

Свідок ОСОБА_7 показав, що позивачем у 2019 році було внесено добрива на замельну ділянку; він дійсно був членом з обстеження земельної ділянки; його до складу цієї комісії запросив ОСОБА_2 , як представника сільської ради, оскільки він тоді був депутатом. У день складання акту - 25.11.2020 року вони поїхали на поле, де бачили техніку Хітрича поблизу спірної земельної ділянки, яка була оброблена. Зазначив, що йому не відомо хто і на підставі яких документів було зроблено підрахунок витрат господарству. ОСОБА_2 йому повідомив, що саме ОСОБА_1 зайнято земельну ділянку. Зазначив, що він може стверджувати, що на земельній ділянці працювала техніка ОСОБА_8 .

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

10.02.2014 року між ОСОБА_9 та ПП «Глибочанське-ОСМВ» строком на 7 років було укладено договір оренди належної ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0306 площею 2,0307 га (а.с. 6-7).

10 лютого 2014 року між цими ж сторонами було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 10 лютого 2014 року (а.с. 10)

17 жовтня 2017 року укладено додаткову угоду, якою зокрема продовжено строк дії договору оренди землі до 31 жовтня 2024 року (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 103378034 від 10.11.2024 року право оренди ПП «Глибочанське-ОСМВ» на спірну земельну ділянку зареєстровано 22.04.2014 року (а.с. 11).

Згідно із нотаріально посвідченою довіреністю, виданою 31.11.2019 року ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_1 , останньому надано право здійснювати певні дії від імені позивачки при реалізації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0306, в тому числі і отримувати грошові кошти за договорами оренди земельної ділянки (а.с. 80).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 25.11.2020 року (а.с. 13) земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0306, площа 2,0307 га, що перебуває у користуванні ПП «Глибочанське - ОСМВ» на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014 року самовільно зайнята гр. ОСОБА_1 з грудня 2019 року та станом на 25.11.2020 року обробляється технічними засобами, що належать ОСОБА_10 .

Враховуючи факт перешкоджання ведення господарської діяльності, що передбачена договором оренди землі від 10.02.2014 року фактичні втрати з підготовних робіт та недоотриманого планового врожаю становлять 73029,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості суми збитків стороною позивача надано розрахунок розміру збитків із детальним описом складових такого розрахунку, заподіяних позивачу, визначених згідно акту від 25.11.2020 року та копії документів на підтвердження розрахунку збитків (а.с. 72-133).

Судом встановлено та сторонами не оспорено, що постановою Верховного Суду від 10.01.2024 року зобов`язаано приватне товариство «Глибочанське-ОСМВ» звільнити самостійно зайняту земельну ділянку площею 2,0307 га з кадастровим номером :02:000:0306, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, та привести її до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтею 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв`язку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вважає, що ПП «Глибочанське-ОСМВ» не надано безспірних доказів, які б вказували на протиправні дії відповідача, спрямовані на порушення прав позивача щодо користування та розпорядження належною підприємству на праві оренди земельною ділянкою.

Відтак, відсутні передбачені законом підстави для стягнення з ОСОБА_1 73029,00 грн у порядку відшкодування збитків.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ПП "Глибочанське-ОСМВ".

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ПП "Глибочанське-ОСМВ" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік