Провадження № 2/638/2846/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Світличної Яни Олексіївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 року відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16 січня 2023 року відповідач через канцелярію суду подав заяву про надання строку для примирення.

Дослідивши матеріали справи та пояснення представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, що узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного суду № 442/6319/16-ц від 30 травня 2019 року.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Зазначений вище правовий висновок висловлений в постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2018 року по справі № 761/33261/16-ц.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надання подружжю строку для примирення, всупереч бажанню позивача, суперечитиме закону та моральним засадам суспільства, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Крім того, відповідачем до суду дані про вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на примирення з позивачем, не надані. Суд приймає до уваги те, що межі перенесення розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених фактичних взаємовідносин подружжя, підстави для надання строку для примирення відсутні.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 Сімейного Кодексу України та надання сторонам строку для примирення.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Світличної Яни Олексіївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий