Справа № 545/4863/23
"05" квітня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Синегуб Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.03.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1 500 грн щомісячно на період навчання починаючи з 27.12.2023, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалося.

Із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу звернувся представник позивача ОСОБА_3 . Просив стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) та квитанцію від 27.12.2023.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ткаченко С.В. звернулася до суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. В обґрунтування розміру понесених витрат посилалася на договір про надання правової допомоги (представництво інтересів у цивільній справі) від 28.02.2024, квитанцію від 28.02.2024.

Позивач у судове засідання не з`явилася.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив задовольнити. У задоволенні заяви представника відповідача просив відмовити.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таки висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1,2 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що 28.02.2024 між адвокатом Ткаченко С.В. та ОСОБА_2 укладений договір №21 про надання правової допомоги (представництво інтересів у цивільній справі).

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги (представництво інтересів у цивільній справі) №21 від 28.02.2024 вартість правової допомоги за підготовку та подання до суду відзиву на позовну заяву становить 2 000 грн, представництво інтересів у суді (участь в одному судовому засіданні) -1 500 грн.

ОСОБА_2 сплачено 3500 грн на підставі договору №21 від 28.02.2024, що підтверджується квитанцією від 28.02.2024.

Положеннями ст.137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд бере до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги (представництво інтересів у цивільній справі) від 28.02.2024, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

Враховуючи, що представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо витрат на правову допомогу, не зазначив про недотримання вимог співмірності та не заявив клопотання про їх зменшення, тому суд не вбачає підстав для їх зменшення з огляду на співмірність.

Щодо заяви представника позивача адвоката Павленка Анатолія Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) загальна сума сплаченого адвокату гонорару становить 5 000,00 грн.

ОСОБА_1 сплачений гонорар адвокату за вивчення та ведення цивільної справи у Полтавському районному суді та виконану роботу згідно детального опису в розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 27.12.2023.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При ухваленні рішення суд прийшов до висновку, що, з огляду на те, що відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, єдиним її доходом є соціальна виплата в розмірі 860 грн в місяць, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, тому вона не може надавати матеріальну допомогуна утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тобто, позов є безпідставним. Разом з тим, з огляду на те, що відповідач визнала позовні вимоги у розмірі 1500 грн, суд прийшов до висновку про їх задоволення у цій частині.

З урахуванням положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку того, що судові витрати (в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу) покладаються на позивача.

За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача за рахунок відповідача, понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 265, 270 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Павленка Анатолія Івановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Заяву представника відповідача адвоката Ткаченко Світлани Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк