Провадження №2/748/531/24
Єдиний унікальний № 748/1681/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гофрик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утриманні дитини,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2024 року представник позивачки адвокат Олійник С.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2021 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 відсотків всіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дати набуття рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що 17 травня 2014 року між позивачкою та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Чернігівського районного суду від 31 березня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів держаним виконавцем було встановлено, що відповідач проходить службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 та має постійний дохід у виді грошового забезпечення. Відповідач в даний час має постійний дохід, у зв?язку з чим аліменти на утримання дитини слід стягнути у частці від його доходу і такий спосіб стягнення має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2020 року. (а.с.8)

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.4).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9-10).

Відповідно до копії довідки виконкому М.Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 18 січня 2021 року, вих. № 68 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована, але фактично не проживає в АДРЕСА_1 . Склад сім`ї за даною адресою наступний: мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; сестра - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 11)

Згідно копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесеної заступником начальника відділу Чернігівського відділу ДВС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко К.В. від 12 березня 2024 року (ВП №74049142), встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_1 . Звернуто стягнення на доходи боржника. Здійснюється відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 50% щомісячно із заробітної плати (стипендії та інших доходів боржника) до погашення боргу, який нараховувати згідно доходу, починаючи з 01.02.2022 року, у розмірі 1500 грн в рахунок поточних платежів, решту - в рахунок погашення боргу на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 12)

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3 196,00 гривень.

Представник позивачки просить стягнути аліменти у розмірі 25 % всіх видів заробітку, що становить 1/4 частину заробітку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2024 році, швидкого темпу зростання цін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачки щодо зміни способу стягнення аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на користь позивачки за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2021 року, шляхом встановлення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, що становить 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини, і водночас таким, що не порушить права та інтереси, як відповідача так і позивача у справі, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти в зміненому даним рішенням суду розмірі підлягають стягненню з дня набрання чинності цим рішенням суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 43, 49, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утриманні дитини - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2021 року у справі № 748/207/21, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відкликати з примусового виконання виконавчий лист, виданий на виконання рішення Чернігівського районного суд Чернігівської області від 31 березня 2021 року у справі №748/207/21.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяВ. І. Олещенко