Справа №295/7452/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира зі скаргою, в якій, вказуючи на протиправність, на його думку, дій державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягали у фактичному вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Житомирського районного суду Житомирської області щодо зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити судовим експертам належні умови праці та безперешкодний доступ до земельної ділянки, а також у прийнятті рішень, пов`язаних із визначенням розміру мінімальних витрат по виконавчому провадженню, арештом коштів боржника, просить скасувати постанови державного виконавця Бельського О.С. від 09.05.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74943615, про розмір мінімальних витрат по виконавчому провадженню № 74943615, про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 74943615, скасувати постанови від 10.05.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74985963, про розмір мінімальних витрат по виконавчому провадженню № 74985963, про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 74985963.

Вирішуючи питання можливості прийняття до розгляду поданої скарги суддя звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 447, ч.1 ст. 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зі змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_1 , висловлюючи незгоду з правовими підставами відкриття державним виконавцем провадження з виконання судового рішення, постановленого Житомирським районним судом Житомирської області, просить вирішити питання скасування відповідної постанови державного виконавця, а також постанови про арешт коштів боржника.

Отже, скарга у відповідній частині підлягає розгляду судом, який розглянув справу (постановив судове рішення) як суд першої інстанції.

В даному випадку слід звернути увагу, що суд позбавлений можливості передати справу з одного суду до іншого в порядку ст. 31 ЦПК України, оскільки підставою такої передачі є порушення правил саме територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Обумовлена положеннями ч.1 ст. 448 ЦПК України підсудність врегульована за правилами предметно-суб`єктної юрисдикції (параграф 1 глави 2 ЦПК України).

Суддя вважає необхідним додатково звернути увагу на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 74 «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору (про що зауважив Верховний Суд у постанові від 3 квітня 2019 року по справі № 370/1034/15-ц), а також на інші, пов`язані з визначенням розміру додаткових витрат виконавчого провадження, розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, подана ОСОБА_1 скарга не підлягає розгляду Богунським районним судом м. Житомира в порядку цивільного судочинства, при цьому, заявник не позбавлений права на звернення зі скаргами з урахуванням роз`яснень, наведених в ухвалі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов