28.06.2024 Справа № 756/6413/23
Справа №756/6413/23
Провадження №6/756/339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря Косянчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека», в особі представника генерального директора Зукіна В., звернулося до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 66 425,00 грн., три проценти річних у розмірі 2 194,75 грн., інфляційні втрати в розмірі 14 294,92 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 045,27 грн.

Крім того, додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2023 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а постановою Київського апеляційного суду від 16.04.2024 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 000,00 грн.

У зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російської федерації, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було змушено призупинити свою господарську діяльність, що, у свою чергу, стало причиною виникнення фінансових труднощів підприємства, наявності великих кредитних зобов`язань, які пологовий будинок має щомісяця погашати. Разом з тим, у період з 14.12.2023 по 01.04.2024 набрали законної сили 29 судових рішень, за якими ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» є боржником, проте у відповідача відсутні кошти для їх одночасного виконання на користь стягувачів. При цьому відповідач робить усе можливе для погашення заборгованості перед позивачем, має намір повністю погасити заборгованість за рішенням суду.

У зв`язку з наведеним представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» просив розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023, постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2024 у цивільній справі № 756/6413/23 рівними частинами на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 8 496,66 грн.

06.05.2024 на адресу суду надійшли письмові заперечення представника позивача, в яких остання просила відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023, постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2024 у цивільній справі № 756/6413/23 з наступних підстав. Зазначила, що з 14.03.2022 відповідач мав достатньо часу для виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем, при цьому своїми діями, зокрема поданням апеляційної скарги, всіляко відстрочував його виконання. На думку представника позивача, будь-яка подальша відстрочка виконання рішення суду грубо порушуватиме право позивача на справедливий суд та обов`язковість виконання судового рішення, не сприятиме забезпеченню балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. При цьому, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. У той же час, обставини, на які посилається представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», виникли ще до ухвалення відповідних рішень. Крім того, поданий відповідачем фінансовий звіт малого підприємства за 2023 рік показує, що пологовий будинок продовжує успішно здійснювати господарську діяльність та отримує регулярний дохід навіть в умовах воєнного стану, а платіжні документи, в свою чергу, свідчать про те, що відповідач має можливість виконувати судові рішення без їх розстрочення.

Представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви про розстрочення виконання судових рішеннь у цивільній справі № 756/6413/23 підтримала.

Представник позивача - адвокат Смоляк О.А., надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про розстрочення виконання судових рішень у цивільній справі № 756/6413/23.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 66 425,00 грн., три проценти річних у розмірі 2 194,75 грн., інфляційні втрати в розмірі 14 294,92 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 045,27 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.04.2024 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року та додаткове рішення від 24.10.2023 року Оболонського районного суду м. Києва року залишено без змін та стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 000,00 грн.

Через повномасштабне вторгнення рф на територію України, масовані обстріли ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» тимчасово припинив свою діяльність з 06.03.2022 року по 01.09.2022 року. Наслідком призупинення діяльності пологового будинку стала неможливість виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем та іншими пацієнтами. Воєнні дії та території Києва та Київської області, тимчасове призупинення діяльності призвело до погіршення матеріального становища ТОВ «Пологовий будинок «Лелека».

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом пошкодження приміщення ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», розташованого за адресою: м. Київ, Пуща Водиця, вул. Квітки Цісик, 56 під час обстрілу артилерією військ рф 12.03.2022 року, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження № 0000456.

У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Згідно фінансової звітності за 2023 рік ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» отримано прибуток удвічі менший від попереднього року.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку станом на 01.04.2024 ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» має кредиторську заборгованість у розмірі 13 393 764,33 грн.

Заборгованість за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» перед АБ «Укргазбанк» становить 7 941 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 300 762 198,60 грн.

Окрім того, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» здійснюються виплати на виконання численних судових рішень про стягнення заборгованості, що підтверджується платіжними інструкціями, що, у свою чергу, покладає на боржника значний фінансовий тягар, який, у разі одночасного здійснення розрахунку за всіма борговими зобов`язаннями та погашення кредиторської заборгованості, може призвести до банкрутства підприємства.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що за грудень 2023 року-січень 2024 року судами ухвалено понад двадцять судових рішень про стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошових коштів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),- встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

При розгляді вказаної заяви, суд звертає увагу, що як на підставу для відстрочення/розстрочення судового рішення представник відповідача посилається на бойові дії, які призвели до пошкодження приміщення ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», що спричинило неможливість виконання боржником умов укладених договорів, послуги за якими були вже оплачені пацієнтами, а також погіршення фінансового стану підприємства. Суд погоджується з тим, що зазначені обставини не залежали від волі заявника та впливають на можливість останнього виконати рішення суду.

28.02.2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Враховуючи викладене, зважаючи на суму боргу за судовим рішенням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дотримуючись балансу інтересів обох сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, зважаючи на майновий стан обох сторін, а також на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023 та додаткове рішення від 24.10.2023 набрали законної сили ще 16.04.2024, заяву про розстрочення їх виконання подано відповідачем 25.04.2024, але з того часу відповідачем не здійснено жодних перерахувань на виконання вказаних судових рішень, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити заяву відповідача, розстрочивши виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023, постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів у сумі 101 959,94 грн. на три місяці з дня постановлення ухвали суду шляхом сплати щомісячних платежів протягом трьох місяців рівними частинами у розмірі 33 986,65 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 89, 260, 261, 353-355, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023, постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2023, додаткового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023, постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів строком на 3 (три) місяці з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячних платежів протягом трьох місяців рівними частинами у розмірі 33 986 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 65 копійок.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха