Справа № 521/6082/24
Номер провадження № 2/521/3879/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невиконанням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу було надано строк для усунення недоліків, визначених ухвалою суду.

Зазначена ухвала суду була направлена на адресу позивача, яка вказана в позовній заяві та яка була повернута на адресу суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням, яке наявне в матеріалах справи.

Проте, у встановлений судом строк, недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від17 квітня 2024 року, усунуті не були, а саме позивачем не було сплачено судовий збір та не зазначено які саме підстави перешкоджають розірванню шлюбу з відповідачем в органах РАЦС.

Станом на 08.07.2024 року до суду не надходило заяв від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 08.07.2024 року.

Суддя: Д.Д. Громік