РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участі: секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жмеринка справу за позовом адвоката Кадук Анастасії Ігорівни, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайнн фінанс", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кадук А.І. звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 29.03.2021 року №48292, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" заборгованості в розмірі 10190,38 грн, а також стягнути судові витрати, понесені позивачем за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн, заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн та витрат на правову допомогу в сумі 8355 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що про наявність відкритого відносно ОСОБА_1 виконавчого провадження позивач дізналась в результаті отримання її роботодавцем постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.02.2024 року. Оскільки, з ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" вона жодних договорів не укладала, тому для з`ясування підстави стягнення з неї заборгованості за вказаним виконавчим написом нею було відправлено письмове звернення до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. з проханням надати копію виконавчого напису та всіх документів, на підставі яких він був вчинений. Однак, вказане відправлення не було вручено отримувачу та повернулось по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Як вбачається з договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 04.07.2017 року №69326-А між TOB "СС Лоун" та ОСОБА_1 був укладений договір шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, проте виконавчий напис вчинено на звернення стягнення з ОСОБА_1 , що вважає порушенням, оскільки стягнення відбулось фактично з іншої особи, ніж особи, яка вказана у договорі як позичальник. Кредитний договір був укладений 04.07.2017 року терміном до 31.07.2017 року, що вказує на те, що в разі прострочення зобов`язання датою, з якої у відповідача виникає право вимоги є 01.08.2017 року (ст.123 ЦПК України). Оскільки відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено термін, протягом якого нотаріус може вчинити виконавчий напис, що становить не більше трьох років з дня виникнення права вимоги у стягувача, то даний термін закінчується 01.08.2020 року. Відповідно виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він був вчинений 29.03.2021 року, тоді як строк, передбачений для його вчинення сплив. Зазначення у виконавчому написі про те, що стягнення проводиться за період з 28.12.2020 року до 10.03.2021 року є безпідставною та незаконною, оскільки за цей період стягнення не може відбуватись, враховуючи, що трирічний строк, описаний абзацом вище, сплив 01.08.2020 року. Виконавчий напис 29.03.2021 року вчинено за договором позики, який не має нотаріального посвідчення, тоді як, відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріусів вчиняють виконавчі написи на документи, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Кабінетом Міністрів України (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік документів). Відповідно до вказаного Переліку документів, до 10.12.2014 року стягнення на підставі виконавчих написів мало місце лише за кредитними договорами, які були нотаріально посвідчені. Окрім того, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що на заборгованість за кредитним договором №69326-А від 04.07.2017 року відбулось подвійне відступлення права вимоги (TOB "СС Лоун" 26.04.2018 року відступило право вимоги ТОВ "ФІНФОРС", яке 28.12.2020 року відступило право вимоги ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС"), що також є порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.1 ст.1083 Цивільного кодексу України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивач не отримувала жодних повідомлень про відступлення права грошової вимоги чи вимог про повернення заборгованості взагалі (а.с.1-4).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 15.04.2024 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.52).

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, представник відповідача ТОВ "Онлайн фінанс" отримав надіслані судом копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до не докементами 29.04.2024 року (а.с.64), третя особа приватний виконавець Тимощук В.В. 25.04.2024 року (а.с.62), налідслані судом третій особі приватному нотаріусу Головкіній Я.В. документи повернуто на адресу суду з відміткою на довідці АТ "Укрпошти" "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.35).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 03.05.2024 року за клопотанням сторони позивача витребувано за місцем роботи приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. копію виконавчого напису №48292 від 29.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" заборгованості в розмірі 10190,38 грн, а також копії всіх документів, на підставі яких був вчинений даний виконавчий напис.

06.05.2024 року представник відповідача ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" Тимошенко О.О. в системі "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив суд у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8355 грн відмовити. Свою позицію обгрунтовує тим, що при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений час адвокатом. Вважає, вартість витрат у даній справі суттєво завищена та неспівмірна наданим послугам (а.с.114-124).

10.05.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кадук А.І. яка просила не приймати до уваги відзив, наданий представником відповідача, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 125-131).

Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. власних клопотань до суду не представили, правом на подання пояснень не скористалися.

Витребувані документи до суду не надходили.

Вивчивши доводи позовної заяви, відзиву до позовної заяви, заперечення, дослідивши представлені докази, судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії оспорюваного виконавчого напису від 29.03.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис №48292 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором від 04.07.2017 року № 69326-А, укладеним між позивачем у справі та ТОВ "СС ЛОУН", правонаступником якого є ТОВ "ФІНФОРС", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Онлайн фінанс". Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2020 року до 10.03.2021 року. Сума заборгованості складає 10190,38 грн (а.с.17).

Згідно з копією постанови від 13.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. відкрито виконавче провадження №67143828 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" в розмірі 10190,38 грн (а.с 8).

21.02.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно умов кредитного договору від 04.07.2017 року № 69326-А, укладеного між ТОВ "СС ЛОУН" та ОСОБА_1 , надано кредит в сумі 4700 грн терміном до 31.07.2017 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 1,33% на день (а.с.10-16).

Відповідно до копії ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 05.04.2024 року в справі №130/1019/24 зупинено стягнення на підставі оспорюваного в даній справі виконавчого напису від 29.03.2021 року №48292, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 10190,38 грн (а.с.39).

Відповідно до вимог ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до приписів ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідний порядок вчинення виконавчих написів передбачений главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі Порядку).

Згідно п.3.2,3.5 п.3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

З урахуванням того, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, й постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.01.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", та у відповідності до ст.129-1 Конституції України, якою визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, виключний Перелік документів не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, у тому числі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису від 29.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення нотаріусом, у зв`язку з чим даний виконавчий напис не підлягає виконанню, що становить належне обґрунтування заявлених позовних вимог.

Окрім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивачки ОСОБА_1 заборгованості в сумі 10190,38 грн, визначеної у виконавчому написі від 29.03.2021 року була обумовлена обставинами того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, окрім того також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.10.2024 року в справі № 953/510/23, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, є підтвердженням безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору щодо розміру заборгованості.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п2.3 п.2 глави 16 розділу II Положення).

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також приймаючи до уваги те, що суду не надано підтверджуючих документів щодо та загалом про обізнаність відповідача щодо наявності такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

У постанові від від 11.09.2024 року в справі №372/2174/22 Верховний Суд зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка перевіряється нотаріусом за формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Позивач не погоджується із заборгованостю, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, відтак така сума боргу не має ознак безспірності. Натомість відповідачем не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування цих доводів сторони позивача.

Укладений між позивачем та кредитодавцем кредитний договір від 04.07.2017 року №69326-А, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис від 29.03.2021 року, не має застереження щодо нотаріального посвідчення вказаного правочину, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі №172/1652/18.

Твердження сторони позивача стосовно покладення на позивача за вчиненим оспорюваним виконавчим написом цивільної відповідальності іншої фізичної особи суд визнає необгрунтованими, оскільки заявлені розбіжності у вказівці по батькові позичальника за кредитним договором від 04.07.2017 року №69326-А " ОСОБА_2 " та боржника за виконавчим написом нотаріуса 29.03.2021 року №48292 " ОСОБА_3 " є довільною опискою, тоді як решта відомостей щодо їх прізвища, власного імені, ідентифікаційного номера та місця проживання є повністю ідентичними.

Також судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис від 29.03.2021 нотаріусом вчинено в строк, який у календарному обчисленні перевищує встановлене законом обмеження трирічного строку з дня виникнення права вимоги за договором позики від 04.07.2017 року №69326-А, згідно положень п.1.12., 1.13., 2.1.2. та графіку платежів, термін платежу, тобто кінцеву дату повернення заборгованості позичальником встановлено сторонами правочину 31.07.2017 року, й право вимоги з ним виникло, починаючи з наступного дня 01.08.2017 року, трирічний строк з якого мав завершитись 01.08.2020 року, та перехід права вимоги за вказаним договором позики в порядку правонаступництва до відповідача ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" не становить його переривання або поновлення.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року в справі 910/10374/17 викладено правовий висновок щодо строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, з визначенням того, що норми ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" варто застосовувати разом із нормами ч.2 ст.88 цього Закону та ст.257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис.

Згідно приписів п.12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тому, з урахуванням запровадженого та послідовно продовжуваного згідно постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, від 20.05.2020 року №392, від 22.07.2020 року №641, від 09.12.2020 року №1236, зокрема з 12.03.2020 року до 30.04.2021 року на всій території України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тривалість передбаченого ст.257 ЦК України трирічного строку загальної позовної давності, що згідно вказаного вище правового висновку касаційного суду підлягає застосуванню у визначенні строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису щодо фізичної особи, вважався продовженим включно на дату вчинння оспорюваного виконавчого напису від 29.03.2021 року. У зв`язку з цим твердження сторони позивача стосовно його вчинення нотаріусом понвд встановлений законом строк суд визнає необгрунтованим також.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру грошових сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", а також не врахувала відсутність обов`язкового для вчинення нотаріального напису нотаріального посвідчення договору позики від 04.07.2017 року №69326-А, на підставі якого визначено стязнення заборгованості з позивача, чим порушила норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що з цих підстав в межах заявлених позових вимог позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивачки щодо стягнення з відповідача понесених нею витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 8355 грн, суд враховує таке.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі ""Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" визначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, положення ст.903 ЦК України передбачають, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за її приписами ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідна правова позиція викладена у постановвах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі №826/1216/16, Верховного Суду від 15.042020 року в справі №199/3939/18-ц, від 09.06.2020 року в справі №466/9758/16-ц, від 30.09.2020 року в справі № 379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 14.03.2024 року № 06/03-24 (а.с.41-43), попередній розрахунок судових витрат (а.с.40), акт надання послуг від 12.04.2024 року (а,с.44), квитанцію №02/24 щодо сплати позивачем ОСОБА_1 за послуги адвоката за вказаним договором про надання правової допомоги загалом 8000 грн (а.с.45), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.45) та ордер серії АВ № №1125150 від 03.04.2024 року (а.с.47).

Представник відповідача в поданому відзиві вказував на неспівмірність та необґрунтованість вказаної суми.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, однак їх розмір є неспіввісним із складністю справи та вчиненими у ній діями. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, заперечення відповідача щодо вартості витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн пропорційно задоволеним позовних вимог щодо доведених стороною позивача підстав, якими вони обгрунтовувались. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та конкретним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову щодо його основного предмету, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в загальній сумі 4816,80 грн, з яких 1211,20 грн та 605,60 грн становить сплачений судовий збір відповіно за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.5,50), а також 3000 грн витрати на професійну правничу допомогу у визначеному судом розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 15, 18, 257 ЦК України, ст.34, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.12, 13, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Визнати виконавчий напис від 29.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 48292, який вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" заборгованість за кредитним договором від 04.07.2017 року № 69326-А в сумі 10190 гривень 38 копійок, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" (м.Київ, вул. Хоткевича Гната, буд.12, офіс 177, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 4816 (чотири тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.