Справа № 569/8110/24
02 липня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.06.2017 року у справі №657/938/17 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Каланчацького району Херсонської області, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 650 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2017 року..
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач належним чином не виконує покладений на нього обов`язок утримувати свою дитину, брати участь у її вихованні, у її догляді та становленні та має заборгованість по аліментах у розмірі 28 879 грн. Звертає увагу на те, що за час, який минув після стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 650 (шістьсот п?ятдесят) гривень, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» складає 3 196 грн.
Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання доньки та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас вважає, що збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини з інвалідністю, забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприяти кращому захисту інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатний своєю працею заробляти собі на життя.
На даний час вона ніде не працевлаштована, оскільки дитина потребує її постійного догляду, а тому постійного заробітку (доходу) не має.
Враховуючи рівність прав та обов?язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов?язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, яка є інвалідом дитинства, просить суд взяти до уваги, що дитина є хворобливою і потребує постійного догляду мами, а також постійного лікування та обстеження. Дитина навчається в Рівненському навчально-реабілітаційному центрі "Особлива дитина" з неповним державним утриманням.
Вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак 31 травня 2024 року подала до суду про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Згідно відповіді № 567628 від 30.04.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру адреса реєстрації відповідача АДРЕСА_1 , що станом на день розгляду справи є тимчасово окупованою територією України.
Відповідно до п. 19 Перехідних положень ЦПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та &quot;Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
Відповідно до ч.1 ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади 31 травня 2024 року та 02 липня 2024 року.
Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст.281 ЦПК України.
За містом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18 жовтня 2008 року, який додатковим рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 червня 2017 року розірвано та ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 17 липня 2017 року у резолютивній частині додаткового рішення від 13 червня 2017 року, замість невірно зазначеного: «Позивачу під час реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 », вважати вірним «Позивачу під час реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_6 ».
У період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 червня 2017 року дитину залишено проживати з матір?ю ОСОБА_1 .
Відповідно до договору оренди від 07 серпня 2023 року укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 власник здає в оренду, а квартиронаймач бере у тимчасове володіння та користування квартиру за адресою АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 12 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Каланчацького району Херсонської області, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 650 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2017 року.
Згідно інформації головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Руслана Дробітько, заборгованість зі сплати аліментів АСВП 54127728 згідно
Дитина сторін, ОСОБА_4 є дитиною інвалідом з дитинства віком до 18 років, що стверджується з копії медичного висновку № 64 від 22.04.2015 року та висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 19.04.2023 року.
Також з посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач є дитиною інвалідом. Та отрмує державну соціальну допомогу інвалідам.
Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.
При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від заробітку (доходу) відповідача, відповідно суд доходить висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів,суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини у частці від його заробітку (доходу).
Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (ч. 1 ст.141 СК України), з урахуванням інфляції та зміни рівня життя, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, відповідатиме чинному законодавству.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.06.2017 року у справі №657/938/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.
Суддя Н.Г. Кучина