Справа № 497/466/24
Провадження № 2/497/312/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Болградської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 березня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народила двох синів. 02 квітня 2018 року шлюб між ними був розірваний. Ще до розлучення і по цей час батько бачив дітей лише кілька разів, та крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає по цей час, він не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Сини не отримую від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, він самостійно зняв із себе усі батьківські обов`язки щодо синів. Без позбавлення батька дітей батьківських прав, вона не може вільно вирішувати питання всебічного забезпечення дітей, тому для захисту їх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою судді від 06.03.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала 26.04.2024 року до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав поштовим зв`язком до суду заяву, яка зареєстрована 10.05.2024 року, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти прийняття рішення по суті.

Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області Мохначева М.М., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності №980/02-12 від 12.06.2023 року, строком дії протягом одного року з моменту підписання, в судове засідання 03.07.2024 року надала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, підтримала рішення органу опіки та піклування Болградської міської ради.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , яке видане повторно Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про народження №159 від 18 березня 2014 року (а.с.8) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , яке видане Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про народження №64 від 07 березня 2018 року (а.с.9) їх батьками є ОСОБА_1 , позивач по справі, та ОСОБА_2 , відповідач по справі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 02.04.2020 року по цивільній справі № 497/220/2020, яке набрало законної сили 06.08.2020 року (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записами в паспорті громадянина України (а.с.5 на звороті) та довідкою адміністратора сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Одеської області №113 від 19.01.2024 року (а.с.11), з якою також вбачається що зареєстроване місце проживання обох синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також за цією адресою. Після розлучення діти залишилися проживати з матір`ю, а зі слів позивача, відповідач майже не проживав з сім`єю, та знаходяться на повному її утриманні і вихованні, доказів протилежного суду надано не було.

З відповідача на користь позивача судовим наказом судді Болградського районного суду Одеської області від 27.02.2020 року по справі №497/235/2020 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на кожну дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року і до досягнення повноліття кожною дитиною (а.с.13).

Позивачем було пред`явлено судовий наказ до примусового виконання в Болградський районний відділ ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), але відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по АСВП №61506175 від 19.01.2024 року, складеного начальником відділу ДВС ОСОБА_7 (а.с.12), за відповідачем ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах в розмірі 90 772,21 грн.

Відповідач мешкає в м.Бровари, Київської області, що підтверджується записами на поштовому конверті звідки було надіслано заяву про розгляд справи без його участі, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 (а.с.6 на звороті).

Спільні сини сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються в опорному закладі освіти «Болградський ліцеї» Болградської міської ради Одеської області, старший є учнем 4-Б класу, а молодший 1-Б класу, що підтверджується довідками директора ліцею №12, №11 від 15.01.2024 року (а.с.17,19)

Відповідно до наданих характеристик на дітей:

- старший син ОСОБА_5 навчається на середньому рівні, доброзичливий, ввічливий, коректний, підтримує дружні стосунки з учнями, відповідальний, бере активну участь у громадському житті школи та класу, вихованням Кирила займається мати, яка постійно цікавиться успіхами та поведінкою сина в школі та приймає активну участь у шкільних та класних заходах, саме вона відвідує батьківські збори, в той час як батько не цікавився досягненнями у навчанні сина і не відвідував батьківських зборів (а.с.18);

- молодший син ОСОБА_6 навчається в першому класі, ставлення до навчання позитивне, дитина не агресивна, має багато друзів, впевнений у собі, вміє відстоювати власну думку, на зауваження вчителя реагує адекватно, фізичний розвиток відповідає віку, саме мати відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу та школи, батька жодного разу в школі не бачили (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем НОМЕР_3 прикордонного загону, що підтверджується службовим посвідченням НОМЕР_4 , виданим 19.01.2022 року (а.с.23), її дохід за період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року, за винятком аліментів, склав 305 671,19 грн, що підтверджується довідкою про доходи за вих.№09/11 від 10.01.2024 року (а.с.22).

Судом досліджено рішення Болградської міської ради Одеської області №49 від 08.02.2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 » (а.с.14) та висновок органу опіки та піклування з цього питання (а.с.14 на звороті - а.с.15), та прийнято до уваги, що служба у справах дітей міської ради вважає за доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно двох його синів, у зв`язку з невиконанням батьківських прав.

Тобто судом було встановлено, що батько дітьми не цікавиться, вихованням та їх утриманням не займається, з дітьми не проживає, не турбується про життя та здоров`я синів, матеріально не допомагає, що фактично відповідач визнав у своїй заяві.

Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає.

Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов`язків відносно обох синів.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що судом було достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дітьми йому ніхто не чинив і не чинить.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітніх дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Згідно з п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Керуючись положенням ст.ст.2,81,200, 263-265,352,354 ЦПК України; п. 2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Болградської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Болград Одеської області, батьківських прав відносно його малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі вимог ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца