провадження №: 2/752/1005/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовомдо Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2022, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про зобов`язання вчинити дії - передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

У лютому 2022 року вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

В обґрунтування позову, позивач вказує, що між ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 631303985 про надання кредиту в АТ «Альфа-Банк». Станом на 14.10.2022 згідно отриманому позивачем повідомленню, сума боргу перед АТ «Альфа-Банк» за вказаним договором складає 40652,32 грн. Позивач зазначає, що виконує обов`язки за договором від 08.02.2022 відповідно до графіку погашення заборгованості і кошти за кредитом сплачує. Однак, за договором від 08.02.2022 згідно з графіком щомісячних платежів до сум, що підлягають сплаті, включається списання процентів за користування кредитом (готівкові операції), які стягуються з рахунку позивача автоматично. Вважає нарахування процентів за вказаним кредитним договором незаконним.

Враховуючи викладене, позивач просить здійснити зарахування грошових коштів, сплачених ним як списання процентів за користування кредитом (готівкові операції) за договором від 08.02.2022 в рахунок погашення суми тіла кредиту; зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, виключивши списання процентів за користування кредитом (готівкові операції).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», про зобов`язання вчинити дії - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У травні 2023 року від позивача ОСОБА_1 , надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно повідомлення, яке підлягає врученню ОСОБА_1 вбачається, що мівж АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 631303985 від 08.02.2022, відповідно до умов якого, кредитор взяв на себе зобов`язання надати грошові кошти (кредит), а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Станом на 14.10.2022 згідно отриманому позивачем повідомленню, сума боргу перед АТ «Альфа-Банк» за вказаним договором складає 40652,32 грн.

Як вбачається з виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 21.11.2019 по 17.11.2022 ліміт кредиту становить 37669,80 грн, поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становить 42321,62 грн.

Разом з цим, суд не має можливості встановити

Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Сторони на підставі ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили за цим Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати відсотків.

Відповідно до виписки про рух коштів за період з 21.11.2019 по 17.11.2022 ОСОБА_1 активно користувалася платіжною карткою, а саме: проводила розрахунки за послуги, товари, знімала готівку в банкоматах, здійснювала переказ грошових коштів на інші рахунки, а також погашала розстрочку по витраті тощо.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих кому за законом надані відповідні пільги.

Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг у відповідності із частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Між сторонами виник спір щодо визнання протиправними дій Банку в частині нарахування та списання відсотків за Договором про надання банківських послуг, що був укладений між АТ «Альфа-Банк» та позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі умов кредитного договору позивач отримав у відповідача платіжну картку, користувався коштами в межах кредитного ліміту та банківськими послугами на умовах укладеного договору.

Таким чином, з 08.02.2022 між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту, тобто було укладено кредитний договір.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ЦПК України, зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зауважує, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази, які б свідчили про умови укладення договору, а саме копію кредитного договору, заяву-Анкету, Правила та умови користування кредитними коштами, тому суд не має можливості встановити всі фактичні обставини справи.

Разом з тим, слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що не знайшли підтвердження а ні підстави для звернення до суду за захистом свого цивільного права через його порушення, невизнання або оспорювання, як і сам факт порушення, невизнання або оспорювання права, свобод чи законних інтересів, а ні посилання позивача на обґрунтування своїх правових вимог.

Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. Своїми правами, визначеними ст. ст. 43, 84 ЦПК України, позивач не скористався.

Відповідач має заборгованість з погашення кредитних коштів та відсотків за їх користування, що свідчить що впродовж більше двох років позивач користувалась кредитними коштами, тобто обізнаний з умовами користування кредитними коштами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», про зобов`язання вчинити дії, - не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Текст рішення складено 24.12.2024.

Суддя Ю.Ю. Мазур