ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4468/24 Справа № 210/3282/22 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопська Ірина Степанівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, у спрощеному позовному провадженні, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м.Кривому Розі, (складення повного тексту судового рішення 23.02.2024),

УСТАНОВИВ

В жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. про визнання незаконними та скасування постанов приватного нотаріуса від 22 жовтня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7837 га за кадастровим номером :06:001:0082 і 9,2837 га за кадастровим номером :06:001:0083, які розташовані на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона доглядала за подругою її мами ОСОБА_2 , яка 12.03.2018 склала заповіт на неї на все її майно. Після її смерті звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину по заповіту і отримала свідоцтво на частину майна. А на земельні ділянки для сільськогосподарських потреб площею 1,7837 га за кадастровим номером :06:001:0082 і площею 9,2837 га за кадастровим номером :06:001:0083, які розташовані на території Шестірянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, відповідач відмовила у видачі свідоцтва.

Від нотаріуса позивач дізналася, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_3 за заповітом від 30.05.2017 року. Також від нотаріуса позивач дізналася про існування реєстрації договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладеного 20.05.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2018, які позивач оскаржує, нотаріус обґрунтувала тим, що право власності на вищезазначені земельні ділянки за спадкодавцем ОСОБА_2 , зареєстровано в Державному реєстрі з порушенням законодавства, а саме після смерті спадкодавця але за заявою неповноважної особи ОСОБА_3 , яка не є спадкоємцем, адже заповіт на її ім`я скасовано більш пізніше виданим заповітом на ім`я позивачки ОСОБА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Ірини Степанівни про скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії відмовлено.

Підставою для рішення суду про відмову у задоволенні позову зазначено пропуск позивачем строку позовної давності, про наслідки застосування якого просила відповідач по справі, оскільки про оскаржувані постанови нотаріуса позивачу стало відомо 22.10.2018, а до суду із даним позовом вона звернулася в жовтні 2022.

В апеляційній скарзі позивач просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Перекопська І.С. просила рішення суду залишити без змін скаргу без задоволення. Заперечила незаконність оскаржуваних постанов, разом із тим наполягала на тому, що позивачем було пропущено строки позовної давності і суд правильно застосував наслідки її пропуску, відмовивши у позові.

13 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на іншу дату, оскільки вона та її представники не зможуть прибути у судове засідання.

Згідно ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що неявка позивача та її представників належним чином повідомлених про день, час та місце судового розгляду справи не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності, оскільки наведені у клопотанні причини за яких позивач просить відкласти судовий розгляд не можна визнати поважними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Цим вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Позовна давність є тим моментом правової дійсності, коли зустрічаються та взаємодіють норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

На початку 2020 року з початком пандемії коронавірусної хвороби законодавець доповнив Прикінцеві та перехідні положення ЦК України п. 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені стст. 257, 258 (позовна давність), продовжуються на строк дії такого карантину.

З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 законодавець вніс до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України п. 19, яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259 (позовна давність) цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Тобто було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин.

Судам під час аналізу вимог про застосування строків позовної давності слід зважати на те, що їх продовження в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається (постанова Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21).

Отже в даній цивільній справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачкою строку позовної давності.

Щодо порушення прав позивачки по суті - законності оскаржених нею постанов приватного нотаріуса суд в своєму рішенні висновків не вказав жодних.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи колегія суддів встановила, що позивач ОСОБА_1 10.04.2018 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Ірини Степанівни з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 149).

Позивач прийняла спадщину за заповітом, укладеним ОСОБА_2 12.03.2018, зареєстрованого під №221, посвідченого тим же приватним нотаріусом Перекопською І.С. ОСОБА_1 заповідано усе належне ОСОБА_2 майно (т.1 а.с. 177).

У спадковій справі, копія якої долучена до матеріалів даної цивільної справи, наявна також заява про прийняття спадщини гр. ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_2 на її ім`я, укладеним 30.05.2017 на земельні ділянки для сільськогосподарських потреб площею 1,7837 га за кадастровим номером :06:001:0082 і площею 9,2837 га за кадастровим номером :06:001:0083, які розташовані на території Шестірянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 168, 171).

Гр. ОСОБА_3 до спадкування не призивалася оскільки заповіт на її користь було скасовано пізніше укладеним заповітом на користь ОСОБА_1 (ч.3 ст. 1254 ЦК України).

Позивачці по даній справі ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на кошти на банківських рахунках ОСОБА_2 09.10.2018 (т.1 а.с.181) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно (13/100 часток від секції з шести кімнат по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 202).

Разом із тим приватним нотаріусом Перекопською І.С., відповідачем по справі, двома постановами від 22.10.2018 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для сільськогосподарських потреб площею 1,7837 га за кадастровим номером :06:001:0082 і площею 9,2837 га за кадастровим номером :06:001:0083, які розташовані на території Шестірянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, законність ухвалення яких і є предметом даного позову.

Підставою для відмови у кожній постанові від 22.10.2018, відповідно до кожної земельної ділянки окремо, приватний нотаріус, відповідач по справі ОСОБА_4 , зазначила, що спадкоємець ОСОБА_1 не надала документів, які підтверджують право власності спадкодавця за кожну земельну ділянку. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріус використати не змогла, оскільки, за її думкою, дана інформація була внесена до реєстру державним реєстратором з порушенням законодавства. А саме п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки відомості про спадкодавця ОСОБА_2 як власника внесені після її смерті за заявою ОСОБА_3 , яка не є спадкоємцем ОСОБА_2 , тому що остання уклала новий заповіт на все майно на користь ОСОБА_1 , чим скасовано попередній заповіт на ОСОБА_3 . Крім того реєстратор не внесла обов`язково необхідних даних про смерть власника (Т.1 А.С. 205-208).

Питання законності дій гр. ОСОБА_3 та державного реєстратора Копійки І.А. були предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000629, ініційованого ОСОБА_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 190 КК України.

27 жовтня 2022 старшим слідчим СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Алабушкіним М.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000629, в якій зазначено, що в процесі досудового розслідування не здобуто достатніх, допустимих і достовірних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 , державним реєстратором Копійкою І.А. чи іншої особою заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (т.2 а.с 38-42).

Так, допитана державний реєстратор ОСОБА_5 , пояснила, що здійснила реєстраційні дії 05.06.2018 внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності за заявою ОСОБА_3 не як спадкоємця ОСОБА_2 , а як сторони правочину Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 20.05.2017 (т.1 а.с. 196 і зворот). Проведені нею реєстраційні дії не порушили прав ні ОСОБА_2 , ні її спадкоємця ОСОБА_1 . Відомості про смерть ОСОБА_2 реєстратором не внесено, оскільки нею реєструвалося похідне право на майно (договір емфітевзису), а не право власності ОСОБА_2 відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До того ж обов`язок державного реєстратора перевіряти цивільну право- та дієздатність фізичної особи, шляхом отримання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану, з`явився після внесення змін до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» лише у 2019 році (т.1 а.с.31-35).

Внесення до реєстрів даних про власника земельних ділянок ОСОБА_2 було здійснено згідно до ч.2 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», одночасно з державною реєстрацією похідного речового права (емфітевзису).

Отже колегія суддів, встановивши дійсні обставини справи, прийшла до висновку, що оскаржені постанови приватного нотаріуса Перекопської І.С. винесені при неповно з`ясованих обставинах, не ґрунтуються на нормах закону та підлягають скасуванню як помилкові, тому апеляційна скарга позивача по суті позовних вимог підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Постанову приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Ірини Степанівни від 22 жовтня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7837 га за кадастровим номером:06:001:0082 яка розташована на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області скасувати.

Постанову приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Ірини Степанівни від 22 жовтня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,2837 га за кадастровим номером :06:001:0083, яка розташована на території Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 14 травня 2024 року

Головуючий:

Судді: