справа № 641/1680/24
провадження № 2/619/1012/24
РІШЕННЯ

іменем України

03 липня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду; стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 тa ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, виданого Золочівським відділом РАГС Харківської області. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 20.02.2009 року. ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_5 , виданого Пенсійним Фондом України 06.10.2021 року та щомісячно отримує пенсію за віком у розмірі 4 032,27 грн., що підтверджується копією довідки вих. № 215 від 04.03.2024, виданою управлінням обслуговування громадян Головного управління в Харківській області Пенсійного фонду України. ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 , виданого Пенсійним Фондом України 23.09.2020 року та щомісячно отримує пенсію за віком у розмірі 4 552,11 грн., що підтверджується копією до довідки вих. № 214 від 04.03.2024, видану управлінням обслуговування громадян Головного управління в Харківській області Пенсійного фонду України.

Позивачі вказують, що оскільки вони є пенсіонерами, не мають можливості працювати, отримують невелику пенсію, якої не вистачає для нормального забезпечення, потребують матеріальної допомоги від єдиного сина - ОСОБА_3 . Відповідач працює начальником цеху ЦПОЦ в ТОВ «Машгідропривод» в м. Харкові отримує заробітну плату у розмірі 38 400,00 грн. щомісяця, розлучений і має можливість матеріально допомагати своїм батькам.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання батьків, просить розгляд справи проводити без його участі, що підтверджується заявою.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 тa ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, виданого Золочівським відділом РАГС Харківської області.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 20.02.2009 року.

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_5 , виданого Пенсійним Фондом України 06.10.2021 року та щомісячно отримує пенсію за віком у розмірі 4 032,27 грн., що підтверджується копією довідки вих. № 215 від 04.03.2024, виданою управлінням обслуговування громадян Головного управління в Харківській області Пенсійного фонду України.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 серії НОМЕР_7 , виданого Пенсійним Фондом України 23.09.2020 року та щомісячно отримує пенсію за віком у розмірі 4 552,11 грн., що підтверджується копією до довідки вих. № 214 від 04.03.2024, видану управлінням обслуговування громадян Головного управління в Харківській області Пенсійного фонду України.

Позивачі вказують, що оскільки вони є пенсіонерами, не мають можливості працювати, отримують невелику пенсію, якої не вистачає для нормального забезпечення, потребують матеріальної допомоги від єдиного сина - ОСОБА_3 .

Відповідач працює начальником цеху ЦПОЦ в ТОВ «Машгідропривод» в м. Харкові отримує заробітну плату у розмірі 38 400,00 грн. щомісяця.

Відповідач, в свою чергу, надав до суду заяву, згідно якої повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог він не заперечує.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачів.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

З матеріалів справи не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачів.

Із наданої позивачем довідки про доходи, вбачається, що розмір пенсії позивачів є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на момент розгляду цієї справи позивачі отримують пенсію у розмірі, що забезпечує їх прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує розмір доходу позивачів, стан їх здоров`я, а також матеріальний стан відповідача.

З огляду на викладене суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання матері в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно та аліменти на утримання батька в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що позов задоволено, а також те, що позивачі звільнені від сплати судового збору відповідно п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повне ім`я (найменування) позивачів та відповідача:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

Суддя Л. В. Калиновська