Провадження № 6/331/500/2024
Справа № 331/8934/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність подання головного державного виконавця Центрального відділу ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциної Юлії Дмитрівни про застосування до боржника примусового приводу, вимогам норм ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання головного державного виконавця Центрального відділу ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциної Ю.Д. про застосування до боржника примусового приводу, в якому державний виконавець просить:

- винести вмотивовану ухвалу про застосування до боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 примусового приводу через органи Національної поліції України;

- примусовий привід боржника здійснити у приймальні дні: вівторок з 9:00 до 12:00 год. або четвер з 13:00 до 16:00 год. з метою подальшого відібрання пояснень про причини не виконання рішення суду, заповнення декларації про майновий стан та складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил предметної та суб`єктної юрисдикції, інстанційної юрисдикції та територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно вимог статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Таким чином, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання рішення, є місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходження його майна.

Як вбачаться із матеріалів подання, місцем проживання боржника ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно територіального поділу не є територією Олександрівського (Жовтневого) району міста Запоріжжя, а є територією Шевченківського району м. Запоріжжя.

Місце перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна, місце проживання стягувача не встановлено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Наведене узгоджується з правовим висновком Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 29 жовтня 2020 року, справа №263/14171/19 (провадження № 61-21991св19), відповідно до якого, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, дана справа Жовтневому районному суду м. Запоріжжя не підсудна.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 438, п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Передати справу за заявою подання головного державного виконавця Центрального відділу ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциної Юлії Дмитрівни про застосування до боржника примусового приводу, на розгляд Шевченківському районному суду м. Запоріжжя по підсудності.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва