ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/193/24 Номер провадження 22-ц/814/2177/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

09 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.,

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2024 року, що постановлена за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з батька не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення.

Із вказаною ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

При цьому, згідно з частиною 2статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Проте, ухвали суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі не входять до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до частини 1 статті 353 ЦПК України.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм дає підстави вважати, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 01 липня 2021 року у справі № 9901/374/20, Верховним Судом в ухвалах від 03 лютого 2022 року у справі № 641/3542/17, від 07 квітня 2020 року справі № 621/1548/18.

Також, переліком ухвал, визначених у статті 353 ЦПК України не передбачено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Такої можливості не передбачено і спеціальною нормою права щодо розгляду такого клопотання, а саме статтею 279 ЦПК України, отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи також не може бути оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, винесене по суті спору у справі.

Обмеження права на доступ до суду у визначених цивільно-процесуальним законом випадках не суперечить конституційному принципу забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див., наприклад, рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, виходячи із принципів статей 55, 129 Конституції України, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України. Порядок здійснення цивільного судочинства в Україні регламентується відповідним спеціальним законом - ЦПК України, нормами якого, зокрема, визначено конкретні випадки можливості оскарження тих чи інших процесуальних документів суду.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи. Навпаки, відповідне обмеження має на меті забезпечити розгляд справи упродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 920/722/19.

Предметом апеляційного оскарження, у даному випадку, є ухвала суду першої інстанції про відмову зупинити провадження у справі, а також про відмову здійснити перехід до розгляду справи з повідомленням учасників справи, яка не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 353, п. 4 ч. 5 ст. 357ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 березня 2024 року, що постановлена за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з батька не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.А. Лобов

В.М. Триголов