єдиний унікальний номер справи 531/2136/24
номер провадження 2/531/709/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ, а саме: суму основного боргу у розмірі 6112,35 грн., також інфляційні збитки 378,75 грн. та 3% річних в сумі 128,73 грн.

У позові посилається на те, що 01.07.2015 року згідно з рішення НКРЕКП, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут». 27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496. На виконання вимог ст.ст. 12 та 40 Закону, НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу. Таким чином, відповідач є фактичним споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ». Даному абоненту присвоєно персоніфікований ЕІС-код № 56ХМ26D110018392, товариством відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати за отримані послуги за спожитий природній газ. Абонент не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме своєчасно не сплачував платежі за надані послуги з газопостачання. Станом на 01.07.2024 року сума боргу становить 6112,35 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем також нараховано інфляційні втрати 378,75 та 3% річних 128,73 грн.

Ухвалою від 05.08.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла.

Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 19.08.2024, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відравлення.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

Судом встановлено, що з 1 липня 2015 року, згідно з рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕКП) №1734 від 11 червня 2015 р., що є державним колегіальним органом, що здійснює державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ».

Постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758 та від 22 березня 2017 р. № 187 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», відповідно до якої ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

З 1 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕКП), у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

27.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827 (далі Правила постачання природного газу).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» на споживача покладається обов`язок укласти договір про постачання природного газу.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1386/27831, було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі Типовий договір постачання).

На вимогу розділу ІІІ п.24 Правил постачання природного газу, ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», як постачальником зі спеціальними обов`язками, опубліковано на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015 року, чинну редакцію Правил постачання природного газу та Типового договору постачання.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам (Постанова КМУ №758 від 01.10.2015), - факт споживання природного газу.

20.10.2021 року ОСОБА_1 підписано Заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.7), відповідно до якої відповідач ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (а.с.8-9), де зазначено персональні дані споживача: квартира АДРЕСА_1 , ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ - 56ХМ26D110018392, визначено, що за Договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначено спосіб оплати за квитанціями розрахункової книжки постачальника.

Згідно інформації з ЄДДР від 02.08.2024 відповідь №720508 (а.с.16) ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Таким чином, між ОСОБА_1 , як побутовим споживачем природного газу, та ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», як постачальником природного газу, шляхом приєднання Споживача до умов Типового договору постачання, виникли правовідносини з постачання та споживання природного газу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Аналогічний обов`язок кореспондується у п.22. розділу ІІІ Правил постачання природного газу, а саме побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Судом встановлено, що на відповідача, як абонента ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ», відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати.

Умовами Типового договору постачання, а саме п.2.1. передбачено, що Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Розділом IV Типового договору постачання визначено ціну, порядок обліку та оплати природного газу.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно дост. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64,68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Оскільки відповідачка покладені на неї, як на споживача, обов`язки належним чином не виконувала, за отримані послуги не сплачувала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2024 року склала 6112,35 грн., що підтверджується доданим розрахунком (а.с.6), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості.

Відповідачка не подала відзив на позов, не надала суду належні та допустимі докази, які б ставили під сумнів правильність проведеного позивачем розрахунку.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованого індексу інфляції та 3% річних.

Тому з відповідача на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» підлягає стягненню 6112,35 грн. основного боргу, 378,75 грн. інфляційні втрати, 128,73 грн.- 3 % річних, а всього 6619,83 грн.

Отже, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення позову у повноу обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст.1-5, 10, 76-83, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» заборгованість за спожитий природний газ, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних, у загальному розмірі 6619,83 грн. (шість тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень вісімдесят три копійки) на НОМЕР_3 в Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 331467, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) на НОМЕР_4 в Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 331467, код ЄДПРОУ 39813404.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М. С. Попов