УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити обтяження речових прав на нерухоме майно та скасувати арешт на майно ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №521960 від 28.01.2005 Відділом державної виконавчої служби Богунського району Житомирського міського управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, зареєстрованого 11.02.2005 у реєстрі за №1674015 Першою Житомирською державною нотаріальної конторою.

Дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, суддею встановлено, що підстави для її розгляду в порядку цивільного судочинства відсутні з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Володар-Волинського районного суду Житомирської області від 04.03.2004 року накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На виконання вказаної ухвали суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богунського району Житомирського міського управління юстиції винесено постанову серії АА №521960 від 28.01.2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі вищезазначеної постанови Першою Житомирською державною нотаріальної конторою 11.02.2005 року у реєстрі зареєстровано обтяження за №1674015 на майно позивача, яке він просить припинити в цій позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України.

Як правило, особа, права якої порушені, може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способам захисту свого права.

При цьому, зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що арешт на нерухоме майно, який просить скасувати позивач, був накладений ухвалою Володар-Волинського районного суду Житомирської області в іншій цивільній справі, в якій позивач приймав участь.

Поряд з цим, судом відзначається, що позивач ОСОБА_1 пред`явив позов про зняття арешту з майна, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування, розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідачів, а тому, з урахуванням заявлених предмету та підстав позову, позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Зокрема, щодо зняття арешту з нерухомого майна на підставі ухвали суду про накладення арешту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвала суду про накладення арешту на майно виступає як забезпечення позову, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (ч. 2 ст. 158 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 4, 11 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК).

Тобто відповідно до положень ЦПК України передбачений чіткий алгоритм дій щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду про накладення арешту на майно під час розгляду цивільної справи.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 року у справі №295/8906/24 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.06.2024 року у справі №276/1419/24 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Разом з тим, знищення Володар-Волинським районним судом Житомирської області цивільної справи, в якій накладався арешт, не є перешкодою для вирішення цього питання у встановленому законом порядку і позивач не позбавлений можливості оскарження ухвалу цього суду.

При цьому, накладення арешту на нерухоме майно ухвалою Володар-Волинського районного суду Житомирської області в іншій цивільній справі, в якій позивач приймав участь, унеможливлює вирішення питання про зняття арешту з майна шляхом подання окремого позову до іншого суду.

За змістом п. 1.ч. 1 ст. 168 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 19, 186, 259-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу, як учаснику справи, право звернення до суду, який ухвалив рішення, в порядку ст. 158 ЦПК України з вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: