Провадження № 2-п/761/168/2024
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 11.11.2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача щодо перегляду заочного рішення у вищезазначеній цивільній справі, яку було передано судді для розгляду 19.12.2024 року.

17.12.2024 року представник позивача подав до суду заперечення на вказану заяву.

Ухвалою суду від 20.12.2024 року відповідну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися про розгляд заяви належним чином.

Від представника відповідача надійшла заява щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення за відсутності відповідача та представника.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що заявником не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, оскільки судове рішення він не отримував, дізнався про його наявність з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Дослідивши заяву та матеріали справи приходжу висновку заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Крім того, за змістом п.п.3,4 ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення чи скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.288 ЦПК України заочне рішення піддягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 716) та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали суду разом з доданими до неї документами вручені адресату особисто 02.10.2024 року.

Суд вважає, що відповідач повідомлявся про розгляд вказаної справи у встановленому законом порядку, але у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача судом ухвалено заочне рішення від 11.11.2024 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 881 грн. 99 коп., судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Отже, відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ним процесуальних дій.

Водночас, суд позбавлений можливості прийняти до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач не у повній мірі розумів усі процесуальні наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій у зв`язку з пораненням та реабілітацією, оскільки матеріали заяви не містять медичної документації, яка б підтверджувала, що з дня отримання ухвали суду та позовної заяви та до дня винесення заочного рішення останній перебував на лікуванні чи на реабілітації.

Крім того, відповідач, під час судового розгляду справи, не був позбавлений можливості реалізації свого права на отримання правової допомоги на професійній основі, в тому числі і на безоплатній основі, в результаті б якої, мав можливість отримати представництво своїх інтересів при вирішенні даної справи, зокрема, на подання відзиву на позовну заяву, однак відповідного волевиявлення не вчинив, що як наслідок, суд вбачає розпорядження на власний розсуд правами та процесуальними обов`язками.

Суд зауважує, що заявником не надано жодного доказу на обгрунтування заперечень щодо позовних вимог, які містяться в заяві про перегляд заочного рішення, тоді як тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається саме на відповідача.

За наведених обставин, суд вважає, що підстави для скасування зазначеного заочного рішення відсутні, відтак заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 11.11.2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА