Справа № 462/9295/23 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/3082/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Квак Вадима Васильовича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року в складі судді Бориславського Ю.Л. у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У листопаді 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 24.11.2018. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 80 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 з пільговим періодом за карткою до 62 днів, зі сплатою пільгової відсоткової ставки у розмірі 0,00001 % річних, зі сплатою обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості), зі сплатою базової відсоткової ставки у розмірі 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості) та зі сплатою збільшеної відсоткової ставки на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у розмірі 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Банк свої зобов`язання перед відповідачкою, відповідно до укладеного договору, виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого у відповідачки утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 19.09.2023 року становить 78 352 грн. 63 коп, з яких: 78352,63 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.11.2018 року у розмірі 78352 гривні 63 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 2684,00 гривні.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подав адвокат Квак В.В. Вважає, що судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що банком не долучено до матеріалів справи належних допустимих доказів боргу зі сторони відповідачки, а саме доказів та розрахунків, жодних первинних документів бухгалтерського обліку про надання відповідачці коштів (виписок, меморілальних ордерів, виписки тощо). Наведене унеможливлює встановити достовірність сум, на які покликається позивач, зокрема неможливо встановити достовірність сум, які були списані на погашення відсотків, пені та комісії. Долучений банком розрахунок заборгованості не є первинним банківським документом і не дає можливості встановити (підтвердити) виконані відповідачкою банківські операції.

Окрім того, судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що відповідачка не надавала згоди на нарахування будь-яких відсотків і списання коштів на погашення відсотків. Єдиним документом, який підписувала відповідачка є Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг. Зазначена анкета не містить жодної інформації про нарахування відсотків і їх розмір.

Безпідставним є покликання позивача на умови та правила надання банківських послуг, умови обслуговування рахунків фізичної особи. Із зазначеними банківськими документами відповідачку не ознайомлювали.

Надані банком Умови обслуговування рахунків фізичної особи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17.

Умови та правила надання банківських послу, а також правила користування платіжною карткою, які містяться в матеріалах справи не визнаються відповідачкою та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Додає, що банк користуючись протиправним нарахуванням відсотків, здійснив списання коштів відповідачки саме на погашення таких, на що ОСОБА_1 згоди не давала.

Із наданого банком розрахунку вбачається про списання банком 61 175 грн. 18 коп. на погашення відсотків, в той час як такі кошти повинні були бути зараховані на погашення тіла кредиту. Тобто, сума заборгованості по тілу кредиту, з врахуванням списаних коштів, становить 17 177 грн. 45 коп.

Також, вважає, що до частини позовних вимог має бути застосовано строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду 28.11.2023, відтак до боргу, який виник до 28.11.2020 повинно бути застосовано наслідки спливу позовної давності.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2024 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

29.10.2024 від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач висловив свої заперечення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першастатті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 умов договору про надання кредиту від 24.11.2018 не виконала, допустила порушення термінів повернення коштів, встановлених таким договором, а тому позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за даним договором.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення,розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Тобто, правова природа договору, укладеного через мобільний застосунок "Monobank" полягає у приєднанні до його умов шляхом накладання власного електронного підпису, чим підтверджується згода споживача.

Укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді. Банківське обслуговування клієнтів здійснюється дистанційно, без відділень, а тому споживач самостійно розпоряджається наданими йому коштами. Погодження із Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичної особи шляхом проставляння електронного цифрового підпису особою свідчить про належне укладання кредитного договору.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що 24.11.2018 між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, про що свідчить її особистий підпис (а.с.15).

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус. До Анкети-заяви долучено відповідні сторінки паспорта та індивідуального податкового номеру відповідачки, які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді.

Умовами анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2).

Згідно із з п.3 Анкети-заяви відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірних у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Крім цього, згідно із п.6 Анкети-заяви від 24.11.2018 відповідачка ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису.

За змістом п.п.9, 11 Анкети-заяви відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку та просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Також, відповідно до п.10 Анкети-заяви, відповідачка надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком.

До матеріалів справи долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank в редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 (а.с. 16-28).

В Інформаційній довідці Чорна картка monobank передбачено тарифи обслуговування кредитних карт Чорна картка monobank, умови та порядок користування карткою, порядок нарахування процентів та штрафних санкцій (а.с. 29-30).

Також, до матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, інформація якого зберігала чинність та була актуальною до 01/01/2023 (а.с. 31-33).

Відповідачці згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться в анкеті-заяві.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України" використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, в тому числі щодо порядку нарахування процентів та штрафних санкцій, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.

В свою чергу, з розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.11.2018, укладеного між «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , який не спростовано відповідачкою, вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість. Станом на 19.09.2023 заборгованість за кредитним договором становить 78352,63 грн.

Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно із вказаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, провадження №61-9618св19 зазначено, що виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, і вона повинна досліджуватися судом у сукупності із іншими доказами.

З наданої позивачем інформації про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 24.11.2018 по 19.09.2023, рахунок НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами: розраховувалася кредитною карткою, здійснювала з неї платежі, а також частково погашала кредит, проте, повністю свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконала, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

За весь час користування карткою відповідачкою проведено витрат на суму 408477,55 грн.

При цьому, за весь час користування карткою проведено поповнень карткового рахунку на суму 330124,92 грн.

Отже, сума коштів, яка не була повернута банку становить 78352,63 грн. (408477,55-330124,92=78352,63).

Надані банком документи є первинними документами, які беззаперечно свідчать про існування у позичальника заборгованості за кредитним договором у визначеному банком розмірі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав кредитора, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24.11.2018 не є належним доказом у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки користування відповідачкою кредитними коштами, крім наданого позивачем розрахунку заборгованості, також підтверджується інформацією про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 24.11.2018 по 19.09.2023, рахунок НОМЕР_3 відповідно до якого відповідачка користувалася кредитними коштами.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скарги відповідачки про застосування наслідків спливу позовної давності до боргу, який виник до 28.11.2020, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, третьої-четвертої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником основного боргу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Часткове погашення заборгованості позичальником не може вважатися підставою для переривання позовної давності, якщо платежі у рахунок погашення заборгованості були здійснені під час примусового виконання судового рішення, що не може свідчити про добровільне визнання позичальником свого боргу.

При цьому переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності.

З наявного розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 за період грудня 2018 липня 2021 років вчиняла добровільні дії зі сплати боргу, а саме частково погашала кредитну заборгованість, у зв`язку з чим переривався строк позовної давності.

З врахуванням наведеного, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Квак Вадима Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2024 року.

Головуючй А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк