РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т- Р. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКОРД - ТУР", ОСОБА_4 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до відповідачів про захист прав споживачів. В обґрунтування позову вказує, що 15.01.2020 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , який діяв від імені та в інтересах ТзОВ «АККОРД ТУР» та нею було укладено Договір на туристичне обслуговування №374724. За умовами цього договору турагент, від імені туроператора, зобов`язаний забезпечити надання туристу туристичний продукт, який передбачав поїздку в тур «Яскравий Бенілюкс: Нідерланди, Бельгія, Люксембург» на трьох осіб. Дата відправлення в тур: 20.04.2020 року, Дата прибуття: 26.04.2020 року. Номер замовлення за надання туру 3. Вартість туристичного продукту згідно з умовами зазначеного договору становить суму 25 939, 00 грн. На виконання умов цього договору позивачкою було сплачено суму коштів у розмірі 25 939,00 грн. в порядку оплати за тур. Однак всупереч законодавству України та умовам договору, передбачений та замовлений тур, позивачці не наданий.

Після укладення зазначеного договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року за №374724 мало місце виникнення подій, які обумовлюють істотну зміну обставин, на які сторони цього договору розраховували при укладенні цього договору, оскільки, послуги згідно з умовами договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020 за №374724 їй у встановленому порядку та у відповідності із досягнутими домовленостями, надані не були, мало місце порушення умов зазначеного договору. Надіслані відповідачу претензії та листи вимоги залишились без належного реагування. Станом на 08.12.2023 прострочення з повернення відповідної суми коштів становить 352 календарних дні та розмір 3% річних становить 750,45 грн., а також 595,05 грн. інфляційних витрат. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює у 15 000,00 гривень. Просить позовні вимоги задоволити.

21.02.2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з причин безпідставності такого. Зазначає, що туроператор і тур агент не отримували жодної письмової відмови туриста ОСОБА_3 від замовленого туристичного продукту. 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2 на території України було запроваджено карантин. 13.03.2020 туроператором «АККОРД ТУР» було повідомлено тур агентів та туристів про наявність вищевказаних форс мажорних обставин шляхом розміщення відповідної інформації на веб сайті. Позивачем лише у 2023 році було направлено претензію про повернення сплачених грошових коштів, без оформлення відмови від туристичного продукту. Отже, згідно наведених норм законодавства у результаті наявності подій, які туроператор не міг передбачити, туроператор не може нести жодної цивільно правової відповідальності перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

05.03.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що 06.01.2023 року позивач направила відповідачу претензію про повернення коштів, сплачених за умовами Договору від 15.01.2020 на туристичне обслуговування №374724. 28.02.2023 ОСОБА_3 направила відповідачу лист вимогу, якою проінформувала про відмову від договору. Альтернативних варіантів надання туристичного продукту туристу за договором запропоновано не було. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 15.01.2020 року між ОСОБА_4 , який діє від імені та за дорученням ТзОВ «АККОРД ТУР» та ОСОБА_5 укладено договір №374724 на туристичне обслуговування.

Згідно п.1.1. договору, турагент за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням туриста комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити послуги.

Згідно договору вартість туристичного туру «Яскравий Бенілюкс: Нідерланди, Бельгія та Люксембург» становить 25 939 грн. 00 копійок. Дата відправлення: 20.04.2020. Дата прибуття: 26.04.2020. Посадковий талон замовлення: 3.

Згідно фіскального чеку позивачка оплатила вартість туру у розмірі 25 939,00 грн.

06.01.2022 ОСОБА_3 скеровувала ОСОБА_4 та ТзОВ «АККОРД ТУР» претензію про повернення їй коштів у сумі 25 939,00 грн., які сплачені як тур продукт, який підлягав наданню, згідно з договором від 15.01.2020 року на туристичне обслуговування №374724.

27.02.2023 року позивачкою було скеровано ОСОБА_4 та ТзОВ «АККОРД ТУР» лист вимогу, в якій повідомила, що у зв`язку з ненаданням їй туристичних послуг згідно з умовами укладеного договору на туристичне обслуговування, та неможливості їх надання у визначені Договором строки через протермінування зі сторони тур агента/туроператора в наданні таких послуг, відмовляється від договору від 15.01.2020 року на туристичне обслуговування за №374724, а також просила відшкодовувати завдані їй збитки шляхом повернення коштів у розмірі 25 939,00 грн.

У березні 2020 року було прийнято ряд нормативно-правових актів, якими з метою запобіганню поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, що спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 на території України запроваджено ряд карантинних та обмежувальних заходів, зокрема, Указом Президента України від 13.03.2020 року №87/2020, яким введено в дію рішення РНБО від 13.03.2020 року, та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, якими запроваджено з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року карантин на всій території України, зупинено транспортне сполучення на території України та за її межі.

Таким чином, станом на березень-червень 2020 року перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті туроператора www.accordtour.com розміщено повідомлення, що у зв`язку із введенням обмежень з метою запобігання поширенню COVID-19, а саме обмеження в`їзду в Італію до 03.04., Чехію до 12.04., Словаччину до 12.04, тури, як передбачають в`їзд в ці країни у вказаний період переносяться на дати виїзду по завершенню карантину.

Факт ненадання з названих причин позивачу туристичного продукту, визначеного договором від 15.01.2020 року, визнано як позивачем у позовній заяві, так і відповідачами, що в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про туризм» туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.20 ЗаконуУкраїни «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст.20 Закону України «Про туризм» встановлено загальну норму, згідно якої туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Крім того, частиною восьмою статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Також ч.14 ст.20 Закону України «Про туризм» визначено, що права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Відповідно до ч.15 ст.20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст.295 ГК України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

Відповідно до ст.297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Положеннями ст.298 ГК України визначено, що комерційний агент повідомляє суб`єкта, якого він представляє, про кожний випадок його посередництва в укладенні угод та про кожну укладену ним в інтересах цього суб`єкта угоду. Угода, укладена від імені суб`єкта, якого представляє комерційний агент, без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження, вважається схваленою цим суб`єктом за умови, якщо він не відхилить перед третьою особою дії комерційного агента. Наступне схвалення угоди суб`єктом, якого представляє агент, робить угоду дійсною з дня її укладення.

За приписами ст.301 ГК України, відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі ст.243 ЦК України, комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону «Про туризм», суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором.

Згідно з приписами ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.3 ст.651 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

За приписами ч.1 ст.907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Відповідно до вимог абз.8 ч.1 ст.25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

В ході судового розгляду встановлено, що у правовідносинах щодо придбання спірного туристичного продукту туроператором виступало ТОВ «Аккорд-Тур», турагентом - ФОП ОСОБА_4

05.06.2018 між ТзОВ «АККОРД ТУР» та ФОП ОСОБА_4 укладено агентський договір №31163138, згідно умов якого туроператор доручає, а тур агент зобов`язується за винагороду надавати туроператорові послуги з реалізації третім особам (туристам, а також юридичним особам, які замовляють послуги для своїх працівників або третіх осіб) туристичного продукту шляхом укладення з ними договорів на туристичне обслуговування, а також здійснювати фактичні дії, визначені цим Договором, із забезпечення надання туроператором тур продукту.

Відповідно до п.п. 2.2.1. п.2 цього договору, тур агент зобов`язаний здійснювати посередницьку діяльність з продажу туристичного продукту туроператора згідно із законодавством.

Крім цього, 01.11.2017 року між ТзОВ «АККОРД ТУР» та компанією Florian Travel Sp.z.o.o. укладено договір комісії №РВ 166, відповідно до умов якого комітент надає комісіонеру права на посередництво у реалізації (продажу) на території України туристичного продукту комітента.

Відповідно до ч.1 ст.296, ч.1 ст.297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок, то ФОП ОСОБА_4 , діючи від імені і в інтересах ТОВ «Аккорд-Тур» та укладаючи договір про надання туристичних послуг від 15.01.2020 року, створив відповідні права та обов`язки для відповідача ТОВ «Аккорд-Тур».

Таким чином, правовідносини з надання туристичних послуг виникають безпосередньо між замовником (туристом) і виконавцем (туроператором) незалежно від того, чи укладався такий договір безпосередньо з туроператором або через посередників (турагентів).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі №569/16256/19 та від 30.08.2021 року у справі №559/1604/18.

Відтак, отримувачем грошових коштів в сумі 25 939,00 грн., які були сплачені позивачем, є ТОВ «Аккорд-Тур», яке є стороною договору на туристичне обслуговування, укладеного з позивачем, та несе перед останнім відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов вказаного договору.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно із ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи, що в період з 20.04.2020 року до 26.04.2020 року замовлена туристична подорож не відбулась, відповідачем допущено істотне порушення умов договору, що призвело до позбавлення позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо порушення і невиконання відповідачем умов договору та норми наведених вище законів, вимоги позивача про розірвання договору №374724 на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини дванадцятої статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Згідно частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Туроператор звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке невиконання сталося у результаті подій, які туроператор не міг передбачити.

Так, згідно частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Згідно з розрахунком наданим позивачем розмір 3% річних становить 750,45 грн. (25 939,00*3%:365 днів* 352 дні ( період з 12.03.2023 по 07.12.2023) = 750,45 грн.

Загальний розмір інфляційних витрат складає 592,05 грн. (25 939,00*101, 5%*100,2%*100,5%*100,8%*99,4%*98,6%*100,5%*100,8%:100%-25939,00).

Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками 3% річних та інфляційних витрат, враховуючи, що такі відповідачами не спростовані.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

За змістом п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно положень ч.1 ст.25 Закону України «Про туризм`туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У даному випадку визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених матеріальних змін, наслідки.

Враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень його прав, суд вважає достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду в сумі 15 000 гривень.

Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Керуючись ст.ст. 6-13, 18, 19, 77-80, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКОРД - ТУР", ОСОБА_4 про захист прав споживачів задоволити частково.

Розірвати Договір на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року за №374724, який укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю « АККОРД ТУР», від імені якого діяв ОСОБА_4 .

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 939 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) тисяч наперед сплачених коштів за ненадані туристичні послуги згідно умов Договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року за №374724.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 45 копійок 3 % річних за прострочення неповернення коштів, сплачених на виконання Договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року №374724.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 05 копійок інфляційних втрат за прострочення повернення коштів, сплачених на виконання умов Договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020 року №374724.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок в порядку відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повнийтекст рішення складено 03 липня 2024 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРД ТУР», , адреса: 79013, м. Львів, вул. Новий Світ, 15, офіс 18;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.