Справа № 357/9758/24
Провадження № 2/357/3989/24
27 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В.П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвська Ольга Андріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.
У липні 2024 року ОСОБА_1 (надалі за текстом «Позивач»), в інтересах якої діє її представник, звернулася до суду з даною позовною заявою до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвська Ольга Андріївна (надалі за текстом «Третя особа») про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.
ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, яке Позивач прийняла у спадок за законом, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 21.07.2014 року державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кривенко І.В.
На початку червня 2024 року Позивач вирішила провести впорядкування документів з метою подальшого відчуження належного її нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . По даному питанню вона звернулася за правовою допомогою, уклавши 05.06.2024 року з АБ «Ольги Пєнязькової» договір про надання правничої допомоги.
Адвокатом за результатами отриманого витягу було встановлено та роз`яснено позивачу, що вона володіє 44/100 частиною будинку, інша частина не відображена в реєстрі, з чого було зроблено припущення, що з іншою частиною будинку, після 01.01.2013 року (початок функціонування реєстру) не вчинялось жодних дій.
Окрім цього, було встановлено, що в 2006 році ОСОБА_5 склав заповіт на ОСОБА_6 (чоловіка Позивача), який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 , після якого Позивач прийняла спадщину. Таким чином, Позивач вважала, що є власницею всього будинку.
Оскільки, станом на червень 2024 року, частина будинку, що належала ОСОБА_5 не змінила власника за фактом спадкування, з врахуванням того, що в минулому ним було складено заповіт на сина (чоловіка Позивача), який помер раніше ОСОБА_5 , було логічно зроблено припущення, що міг існувати інший заповіт, складений на невістку, тобто Позивача по даній справі.
З урахуванням того, що Позивач спадщину після покійного чоловіка оформляла у приватного нотаріуса Кривенко І.В., ОСОБА_1 звернулася до неї для уточнення відповідної інформації.
07.06.2024 року Позивачем було отримано витяг зі Спадкового реєстру «заповітів», з якого було встановлено, що ОСОБА_5 , після смерті сина ОСОБА_4 склав новий заповіт, про який не було відомо Позивачу. ОСОБА_5 ніколи не повідомляв Позивача про складання заповіту, а Позивачу в свою чергу нічого не було відомо про існування заповіту. Окрім цього, Позивач вважала, що є власницею всього будинку, оскільки постійно там проживала та не мала жодних претензій від будь-яких родичів (спадкоємців) щодо частини будинку.
Зважаючи на наведене, за порадою адвоката, для отримання дублікату заповіту, Позивач звернулася в нотаріальну контору, оскільки відповідно до ст.40 Закону України «Про нотаріат», має право його отримати у разі якщо заповіт складений на неї, або отримати відмову та встановити, що частина будинку яка належала ОСОБА_5 не заповідалась їй.
У нотаріальній контрі повідомили, що заповіт дійсно був складений на Позивача. 24.06.2024 року нею був отриманий дублікат заповіту №3-16 від 03.03.2014 року.
27.06.2024 року, після отримання дублікату заповіту, Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвської О.А. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .
Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвського О.А. від 27.06.2024 року Позивачу було відмовлено у оформлені спадкових прав на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як спадкоємиця не має права на спадкування, оскільки в установлений законом строк спадщину не прийняла.
З урахуванням наведених обставин Позивач вважає, що у неї існували перешкоди для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 протягом шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, а наведені причини пропуску вказаного строку для прийняття спадщини, зокрема, необізнаності про існування заповіту, є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а відтак, є поважними.
З огляду на викладене Позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
До позовної заяви додано клопотання про витребування доказів (а.с. 7-8).
15.07.2024 року ухвалою суду відкрито провадження по даній цивільній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвської О.А. належним чином завірену копію спадкової справи № 28/2016 від 10.08.2016 року, щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 41-42, 44).
06.08.2024 року до канцелярії суду від приватного нотаріусу Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвської О.А. надійшла копія спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (а.с. 46-68).
12.08.2024 року до канцелярії суду представником Позивача було подано клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідачами (а.с. 46-48).
13.08.2024 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у даній справі у якості відповідачів було залучено ОСОБА_2 (далі «Відповідач-1») та ОСОБА_3 (далі «Відповідач-2»), Білоцерківську міську раду Київської області виключено зі складу відповідачів по даній справі (а.с. 50, зворот).
10.09.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до розгляду по суті (а.с. 39).
27.12.2024 року у судове засідання Позивач не з`явилася, до канцелярії суду її представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони Позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.125).
У всі призначені по справі судові засідання Відповідач-1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 81, 109, 126). Причини неявки суду не повідомила, відзиву, пояснень, будь-яких заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходило.
У судові засідання Відповідача-2 не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву про розгляд даної справи без її участі (а.с. 95). Відзиву або будь-яких пояснень на адресу суду від неї не надходило.
У судові засідання Третя особа не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 96).
Згідно зі ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 66).
Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, яке Позивач прийняла у спадок за законом, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 21.07.2014 року державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кривенко І.В. Спадщина, на яку видано указане свідоцтво, складається з: 44/100 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1 (а.с. 15, 16-17, 18-19, 20-22).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько чоловіка Позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 53).
Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Зінченко О.А. було заведено спадкову справу №28/2016 до майна померлого (а.с. 47, 50-51).
Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 звернулися: його дружина ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 (а.с. 48, 49).
На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ним були зареєстровані: ОСОБА_5 (померлий) та ОСОБА_2 (а.с. 52).
За життя, 03.03.2014 року ОСОБА_5 залишив заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 , тобто Позивачу у даній справі (а.с. 62).
27.06.2024 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвської О.А. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 . Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвського О.А. від 27.06.2024 року Позивачу було відмовлено у оформлені спадкових прав на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як спадкоємиця не має права на спадкування, оскільки в установлений законом строк спадщину не прийняла (а.с. 67).
Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, постанові від 26.07.2021 року у справі № 405/7058/19.
Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17.
Висновки суду.
Суд, оцінюючи обставини, на які посилалася Позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, дійшов висновку про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , оскільки вона не є спадкоємцем за законом, а про існування заповіту дізналася лише у червні 2024 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про належне повідомлення або виклик Позивача до нотаріуса, що б дало можливість спадкоємцю, який не знає про заповіт, зрозуміти про виникнення у нього права на спадщину та можливість його реалізувати.
При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону.
Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів.
Розподіл судових витрат.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то з Відповідачів на користь Позивача необхідно стягнути суму сплаченого нею судового збору в розмірі 1211,20 гривень (а.с.35), по 605,60 гривень з кожної.
На підставі викладеного та керуючись ст. 46 ЦК України, ст. ст. 10, 57- 60, 209, 212-215, 218, 248, 249 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвська Ольга Андріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у три місяці, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шараєвська Ольга Андріївна, місцезнаходження: бульвар Олександрійський, будинок 12, приміщення 1, місто Біла Церква, Київська область, 09119.

Повне судове рішення складено 27.12.2024 року.

Суддя В. П. Цукуров