Справа № 308/8291/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2024 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила наступне: 08 січня 2000 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №01 від 08.01.2000 року.

У шлюбі у них народилось двоє дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вже є повнолітнім та перебуває на фронті на сході України та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з позивачкою.

Вказує, що спільне життя між позивачкою та її чоловіком не склалось з об`єктивних причин, умовлених різними поглядами на життя, а також суб`єктивними через постійні сварки та чвари.

Через сварки вони тривалий час проживають окремо один від одного, шлюбні відносини припинені повністю, контакти з чоловіком практично відсутні.

Спір стосовно поділу майна, грошової компенсації, участі в вихованні дитини, місця проживання дитини між нами відсутній.

Примирення між нею та чоловіком ОСОБА_2 , для подальшого продовження фактично припинених шлюбних відносин є неможливим, як і неможливим є подальше спільне проживання і збереження шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечило б їхнім взаємним інтересам, моральним і світоглядним поглядам.

29 квітня 2015 року позивачкою вже подавався на розгляд суду позов про розірвання шлюбу. В результаті розгляду судової справи Ужгородським міськрайонним судом №308/4939/15-ц (головуючий судця - Бенца К.К.) вони з чоловіком примирились і позов було залишено без розгляду, однак вжиті дії з примирення не забезпечили збереження сім`ї та, більше, - підтвердили неможливість подальшого спільного проживання.

Виходячи з вищевикладеного, вважає, що шлюб, укладений між нею громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачем - громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №01 від 08.01.2000 року, підлягає розірванню в судовому порядку.

Вказує, що чоловік ОСОБА_2 , має несистематичний характер заробітку, місце його роботи на сьогодні та рівень доходів для мене є невідомими, форма працевлаштування мені не відома, можливості отримати таку інформацію немає.

Враховуючи обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, наявність у відповідача реального доходу, відсутності в нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, вважаю за необхідне клопотати перед судом про призначення стягнення з чоловіка аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі на рівні 100% прожиткового мінімуму для дитини, який станом на день подання позовної заяви для дітей від 6 до 18 років складає 3196,00 грн. Свою вимогу мотивую наступним: відповідач по справі ОСОБА_4 є молодим чоловіком в розквіті сил, після припинення шлюбних відносин відповідач жодної участі в утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_5 не бере, як і не бере жодної участі в додаткових витратах на дитину, відповідач працює, хоч і не офіційно та несистематично, однак це створює можливості сплачувати на утримання доньки заявлену суму аліментів.

Одночасно, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає. Гарантований державою розмір мінімальної заробітної плати постійно змінюється, а також значним є рівень інфляції в результаті якого знецінюється національна валюта України, що вказує на те, що розмір аліментів на рівні по прожиткового мінімуму на дитину є обґрунтованим та під`ємним для відповідача та не перевищує навіть половини мінімального розміру заробітної плати, що встановлена законодавчо в Україні для простої некваліфікованої праці.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування просить розірвати шлюб, укладений 08 січня 2000 року між мною, громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і зареєстрований Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №01 від 08.01.2000 року та залишити проживати неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття з дня звернення з позовною заявою до суду.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлені. Подав до суду заяву в якій зазначив, що зобов`язується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 2 тисячі гривень.

Судове засідання у справі було призначене на 20.06.2024 року на 15 год. 50 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 січня 2000 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане повторно серії НОМЕР_3 від 26.09.2019 року, актовий запис №01.

У даному шлюбі в позивачки та відповідача народилися син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 .

Згідно довідки провідного спеціаліста відділу ЦНАП ОСОБА_7 виданої виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Долгош ОО.Ю. дійсно без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,(зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), разом з нею за даною адресою проживає її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

На даний час подружні відносини між сторонами фактично припинилися, фактичне проживання однією сім`єю, збереження сім`ї та примирення є неможливим, фактично сім`я припинила своє існування.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що позивачка самостійно забезпечує дитину, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як встановлено судом та не оспорюється відповідачем, спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю та потребує матеріального забезпечення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань та інших утриманців, часткове визнання позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Також суд бере до уваги, що згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років на даний час становить 1281,50 гривень, мінімальний рекомендований - 2563,00 гривень, а для дитини віком від 6 до 18 років - 1598 гривень та 3196 гривень, відповідно.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).

Доказів того, що відповідач не має можливості чи не здатен допомагати дитині в матеріалах справи відсутні.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Разом з тим, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів є обґрунтована та підлягає задоволенню частково.

При цьому, оскільки позов із вимогами про стягнення аліментів пред`явлений 09.05.2024, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, ст.ст. 21, 24, 55, 56, 105, 110, 112, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб, укладений 08 січня 2000 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстровано Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане повторно 26.09.2019 року Виконавчим комітетом Яроцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області серії НОМЕР_3 від 26.09.2019 року, актовий запис №01. - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: був. АДРЕСА_4 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, починаючи з 09.05.2024 року і до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: був. АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору в розмірі в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова