Провадження №2/447/35/24
Справа №447/1265/23
У Х В А Л А

08.07.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Друзюк М.М., за участю секретаря судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за участі:

позивачки ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

встановив:

На адресу суду 21.05.2024 від представника відповідача адвокат Коваль Я.Ю. надійшло клопотання про надання строку на примирення. В обґрунтування якого зазначила, що відповідач кохає свою дружину, хоче й надалі підтримувати з нею сімейні відносини та проживати з нею. Вказала, що відповідач бажає, щоб їхня спільна дитина проживала у повній та здоровій сім`ї, а тому просить надати строк на примирення терміном на шість місяців.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 клопотання підтримала, повідомила, що як тільки відповідач дізнався про позов про розірвання шлюбу, одразу прибув в Україну, де перебував близько місяця, сім`я для нього є дуже важливою, та він постійно підтримує зв`язок із сином.

У судовому засіданні позивачка заперечила щодо надання строку на примирення, оскільки не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. Повідомила, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що у телефонному режимі повідомляв після її повернення в Україну у квітні 2023 року. Вказала, що відповідач з квітня 2023 року до травня 2024 року їй не допомагає, продовжує спілкуватися з сином телефоном, неодноразово перебуваючи в нетверезому стані, повідомляв, що він хоче забрати дитину в Туреччину, а не продовжувати перебування зі позивачкою у шлюбі.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно дост.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує можливість спільного життя позивача з відповідачем та примирення вважає неможливим, відповідачем не викладено обставин і не зазначено конкретних доказів, які б свідчили про наявність у позивачки наміру на примирення, як і не зазначено жодних дій, які відповідач планує реалізувати для примирення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення сторін, враховуючи також і те, що примушування дружини до збереження шлюбу є порушенням її права на свободу, оскільки таке суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про надання строку для примирення сторін у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260,261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У клопотанні представника відповідача ОСОБА_4 про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Друзюк М. М.