Справа № 2-1960/1999
Провадження № 2-зз/344/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

за участю представника заявника адвоката Яремчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту у справі №2-1960/1999 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

05.04.2024 ОСОБА_1 звернулася із клопотанням, у якому просить :

- скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.06.1999 у справі №2-1960 1999 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та зміну умов договору найму квартири у будинку АДРЕСА_1 про заборону проводити будь-які дії по розпорядженню, обміну, приватизації власної квартири;

-скасувати арешт ( архівний запис) з майна з вказаної квартири; реєстраційний номер обтяження 647962, зареєстрований 29.01.2008, реєстратором : Перша Івано-Франківськ державна нотаріальна контора, 76000 Івано-Франківська область Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 28, підстава обтяження : ухвала, 157-Б, 24.09.1999, Івано-Франківський міський суд.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 11.03.2024 вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг на приватизацію вказаної квартири. За результатами розгляду поданих документів, Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради листом від 11.03.2024 повідомив, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.06.1999 у справі №2-1960 (1999 р.) заборонено проводити будь-які дії по розпорядженню, обміну, приватизації та інше за вищевказаною квартирою до вирішення справи по суті. Також зазначив, що згідно з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно Ухвали, 157-3Б від 24.09.1999 Івано-Франківським судом накладено арешт на її квартиру, про що також свідчать відповідні відомості. Рекомендовано звернутися до Івано-Франківського міського суду для зняття даного арешту.

Згідно наявних у неї копій судових рішень, у 1999-2000 р.р. Івано-Франківським міським судом слухалась цивільна справа №2-1960 1999 р. за позовом ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та зміну умов договору найму квартири у будинку АДРЕСА_1 , та цивільна справа №2-3671 1999 за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб начальника ВРП та УВС м. Івано-Франківська щодо прописки ОСОБА_5 .

Ознайомившись з матеріалами справи з`ясувалось, що такі справи були об`єднанні. Ухвала 1573Б не виносилась, у матеріалах справи відсутня.

Розгляд справ завершився винесенням двох ухвал від 04.05.2000, за якими суд : прийняв відмову ОСОБА_2 від частини позовних вимог про зміну договору найму та за скаргою на неправомірні дії начальника ВПР та МР УМВС м. Івано-Франківська; затвердив мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вселення доньки та усунення перешкод у користуванні квартирою, закрив провадження у справі. Вподальшому ухвали залишено без змін.

Перша Івано-Франківська нотаріальна контора у своїй відповіді від 01.04.2024 за №600/01-1 на адвокатський запит повідомила про неможливість надання документів, оскільки відповідно до акту №11 від 17.03.2014 про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, наряди документів ( постанови, ухвали, повідомлення, тощо) по накладенню та зняттю заборон, арештів відчуження нерухомого майна за 2008 рік були знищені, оскільки закінчувались строки їх зберігання.

Кінцевими рішеннями у справі №2-1960 1999 р. є ухвали, які залишені в силі ухвалою апеляційного суду від 30.05.2020.

Інші документи, на підставі, яких зареєстровано арешт на квартиру, відсутні у зв`язку з їх знищенням, відтак, вважає, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Представник заявника адвокат Яремчук М.Є. заяву просила задоволити, зокрема з мотивів, що викладені письмово. Додатково суду вказала, що відомо, що сторони - ОСОБА_3 , чоловік заявниці ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 померли. Необхідності продовження дії заходів забезпечення позову немає, а дія таких перешкоджає процедурі приватизації квартири.

Інші учасники судового розгляду не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.06.1999 у справі №2-1960, 1999 р. за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та зміну умов договору найму квартири АДРЕСА_2 для забезпечення позову заборонено проводити будь-які дії по розпорядженню ( обміну, приватизації та ін..) вказаною квартирою. Копію ухвали постановлено надіслати Івано-Франківському міськвиконкому, агентству по приватизації державного житлового фонду ( а.с. 33).

Вподальшому, ухвалою Івано-Франківського суду від 10.08.1999 скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії начальника ВПР та МР УМВС м. Івано-Франківська незаконними та зобов`язання усунути порушення при проведенні прописки ОСОБА_1 в спірній квартирі АДРЕСА_2 , анулювавши цю прописку ( а.с.37) у справі №2-3671, об`єднано в одне провадження зі справою №2-1960, присвоївши такий номер №2-1960.

04.05.2000 у справі №2-5593/2000 ( згідно перереєстрації), ухвалою суду закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про зміну умов договору найму та за скаргою на неправомірні дії начальника ВПР та МВ УВС м. Івано-Франківська у зв`язку з відмовою від позову та від скарги ( а.с. 95).

Разом з тим, 04.05.2000 ухвалою суду у справі №-5593/2000 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 затверджено мирову угоду з приводу вселення доньки в спірну квартиру та усунення перешкод в користуванні квартирою. Провадження у справі закрито ( а.с. 96-97).

Ухвалою Івано-Франківського обласного суду від 30.05.2000 скаргу ОСОБА_2 на ухвали Івано-Франківського міського суду від 04.05.2000 залишено без задоволення, а ухвали без змін ( а.с. 102-103).

Питання скасування заходів забезпечення позову не вирішувалось.

Після постановлення ухвал позивач зверталася із заявами про невиконання ухвали про затвердження мирової угоди відповідачем, просила видати виконавчі листи ( а.с. 109).

Згідно свідоцтва про одруження від 20.08.1997 ОСОБА_6 одружилась із ОСОБА_3 ( а.с. 124.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ( а.с. 125).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369230855, від 11.03.2024, наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна : тип обтяження : арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження : 6475962; зареєстровано : 29.01.2008 реєстратором : Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора; підстава обтяження : ухвала, 157-ЗБ, 24.09.1999, Івано-Франківський міський суд, об`єкт обтяження : квартира, адреса : АДРЕСА_3 ; власник : ОСОБА_3 , причина відсутності коду : архівний запис; додаткові дані : архівний номер 41998ІVFRANKOVSK1, архівна дата : 24.09.1999, дата виникнення : 24.09.1999, № реєстра : 3486-25, внутр.. №8F0119392AF03С307241 ( а.с. 130).

Відповідно до відповіді Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 01.04.2024 №600/1-1, що надана ОСОБА_7 з приводу надання копій документів, на підставі яких було накладено вказаний вище арешт, повідомлено, що згідно акту №11 від 17.03.2014 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду наряди документів по накладенню та зняттю заборон, арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 2008 рік були знищені, оскільки закінчились строки їх зберігання ( а.с. 144).

Згідно з відповіддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.03.2024 за №01/35/190/2024, з поміж іншого повідомлено, що в провадженні суду за період з 1999 року по 2000 рік відсутня справа №157-ЗБ за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про зміну умов договору найму та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Так, забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17(провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20).

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 661/624/16-ц (провадження № 14-618цс18) зроблено висновки про те, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядають у порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не була учасником справи №2-1960 ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та зміну умов договору найму квартири, у якій постановлено ухвалу від 29.06.1999 про забезпечення позову ОСОБА_2 .

Відтак з урахуванням положень ч.1 ст. 158 ЦПК України заявник позбавлена можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, не будучи учасником розгляду справи, за якою застосовано заходи забезпечення позову. Для ОСОБА_1 чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту за викладених нею обставин, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Що стосується вимоги заявника про скасування ухвали Івано-Франківського міського суду від 29.06.1999 у справі №2-1960 про забезпечення позову, то така вимога не підлягає розгляду, адже перегляд ухвал суду першої інстанції, зокрема про застосування заходів забезпечення позову, входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Що стосується вимог заявника про скасування арешту ( архівний запис) з майна (вказаної квартири), реєстраційний номер обтяження 647962, зареєстрований 29.01.2008, реєстратором : Перша Івано-Франківськ державна нотаріальна контора, 76000 Івано-Франківська область Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 28, підстава обтяження : ухвала, 157-Б, 24.09.1999, Івано-Франківський міський суд, то такі вимоги також не можуть бути вирішені в порядку розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову згідно вимог ст. 158 ЦПК України.

Слід зазначити, що суд може скасувати ті заходи забезпечення позову, які ним вжиті. У даному випадку, з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи саме за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.06.1999 у справі №2-1960, 1999 р. за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та зміну умов договору найму квартири АДРЕСА_2 , за результатами розгляду, тобто за результатом такого розгляду може мати місце скасування накладеної заборони щодо проведення будь-яких дії по розпорядженню ( обміну, приватизації та ін.) вказаною квартирою згідно ухвали суду від 29.06.1999.

Разом з тим, як вже вище зазначено заявник просить скасувати арешт за відповідним описом за ухвалою від 24.09.1999, що є відмінним від ухвали застосування заходів забезпечення позову від 29.06.1999. Зняття арешту з майна, як вже зазначено судом, підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Згідно ч.ч. 4, 5, 6 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

На підставі наведеного, у клопотанні ( заяві) ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 12 - 19, 158, 259, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту у справі №2-1960/1999 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Івано-Франківського міськвиконкому про зобов`язання до вчинення дій залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.