Справа № 953/3673/23

03 липня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скрипника Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Державна казначейська служба України, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна) про стягнення грошових коштів,
24 червня 2024 року представник позивача адвокат Скрипник С. І., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Державна казначейська служба України, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна) про стягнення грошових коштів.
02 липня 2024 року від представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Я. на адресу суду надійшли заперечення на заяву представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в яких просила відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування клопотання посилалася на те, що заявлений позивачем розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, є неспівмірним та явно завищеним, враховуючи предмет та обставини спору. Акцентувала увагу на тому, що матеріали, долучені до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, не містять доказів на підтвердження здійснення позивачкою оплати наданих адвокатом Скрипником С. І. юридичних послуг під час розгляду вказаної справи, а тому факт понесення позивачкою витрат на правничу допомогу не доведений. Крім того, представник позивача у порушення положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України не подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням викладеного, на переконання сторони відповідача, відсутні підстави для прийняття додаткового рішення за клопотанням представника відповідача.
03 липня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Скрипника С. І. на адресу суду надійшли додаткові пояснення на заперечення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в яких зазначив, що вимоги, заявлені відповідачем у своїх запереченнях, задоволенню не підлягають. Доводи сторони відповідача про те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу є неспівмірним, необґрунтованим та таким, що завдає шкоду державному бюджету є лише порівнянням спроможності позивача та відповідача, які є неспівмірними. Зауважив, що у додатковій угоді № 1 від 07 листопада 2023 року до договору б/н про надання парової допомоги зазначено, що клієнт доручає адвокату представництво інтересів, надання професійної правничої допомоги, вивчення та підготовку всіх необхідних процесуальних документів у судовій справі № 953/3673/23, що розглядається Київським районним судом м. Харкова. Під час підготовки заяви про уточнення позовних вимог представник позивача, зокрема уточнив підстави позову, здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних витрат, що у своє чергу потребувало значного часу. Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги конкретні обставини справи, у тому числі складність справи, принцип співмірності судових витрат, розмір наданої правничої допомоги, витрачений представником позивача час на виконання робіт з надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг, значення справи для сторін, вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу обґрунтованим та співмірним.
Представник позивача - адвокат Скрипник С. І. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу без його участі.
Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанська Я. у судове засідання не з`явилася, у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу просила проводити розгляд справи за відсутності представника Відділу.
Представник третьої особи АТ «Універсал Банк» Приходько Л. А. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника.
Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов до такого висновку.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представник позивача - адвокат Скрипник С. І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Статтею 141 ЦПК України передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача - адвокат Скрипник С. І. надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги № б/н від 31 березня 2023 року, додаткову угоду № 1 від 07 листопада 2023 року до договору про надання правової допомоги № б/н від 31 березня 2023 року; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20 червня 2024 року за договором № б/н про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1130939 від 31 березня 2023 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/2042.
Як слідує зі змісту п. 5.3. договору № б/н про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року, клієнт зобов`язаний провести оплату у розмірі, визначеному у підписаному акті наданих послуг в десятиденний строк від дати підписання такого акту. Фактичні витрати, витрати на відрядження, тощо та їх розмір, пов`язані із наданням правової допомоги, передбачені п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору, визначаються за взаємним погодженням сторін та оплачуються безпосередньо клієнтом, шляхом сплати грошових коштів по безготівковому розрахунку або готівкою.
Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 до договору № б/н про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року, гонорар за надання адвокатом правової допомоги за договором сплачується клієнтом на розрахунковий рахунок або готівкою, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після набрання законної сили рішення суду першої інстанції.
З наданого стороною відповідача акту виконаних робіт (наданих послуг) від 20 червня 2024 року за договором № б/н про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року слідує, що адвокат Скрипник С. І. надав детальний опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та прийнятих ОСОБА_1 .
Суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання сторони відповідача на те, що представник позивача не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оскільки в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 20 червня 2024 року за договором № б/н про надання правової допомоги від 31 березня 2023 року міститься детальний опис послуг, які були надані, витрачений час на надання таких послуг, а також вартість наданих послуг, а тому суд дійшов висновку про належність та допустимість такого доказу.
Також, суд звертає увагу сторони відповідача на те, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може бути самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Суд, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником відповідача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником позивача послуг (підготовка та подання відзивів, заперечень на пояснення третіх осіб, безпосередня участь представника у 14 судових засіданнях, подання інших процесуальних заяв та клопотань), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, а також з урахуванням заперечень представників відповідачів проти заявленого до стягнення стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скрипника Сергія Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Державна казначейська служба України, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна) про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - Державне підприємство «Сетам», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6.

Відповідач - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 61024, м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/4.

Третя особа - Акціонерне товариство «ВТБ Банк», , місцезнаходження: 01004, м. Київ, бульв.Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлана Валеріївна.

Третя особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

Третя особа Державна казначейська служба України, , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 03 липня 2024 року.

Суддя С. В. Демченко