УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

справа № 342/98/23

провадження № 61-8642 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє

ОСОБА_2 , та Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на постанову Івано-Франківськогоапеляційного суду

від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про визнання наказу незаконним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради від 07 червня 2022 року № 07К про її звільнення; визнати запис у її трудовій книжці безпідставним та незаконним; визнати її звільненою з посади вчителя української мови за частиною третьою статті 38 КЗпП України; зобов`язати відповідача видати їй трудову книжку із записом про звільнення за частиною третьою статті 38 КЗпП України.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області

від 25 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано наказ від 07 червня 2022 року № 07К Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про звільнення ОСОБА_1 за прогул незаконним та скасовано. В решті позову відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року змінено резолютивну частину рішення, а саме: змінено формулювання підстав звільнення та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та кошти за несвоєчасну видачу трудової книжки у загальному розмірі 290 739,06 грн. У решті позов залишено без змін.

14 червня 2024 року Ясеневопільнівський ліцей Городенківської міської ради надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просив її скасувати в частині стягнення середнього заробітку, у решті постанову суду залишити без змін.

16 червня 2024 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просив змінити її мотивувальну частину.

Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вони подані на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини першої статті 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Ця справа виникла з трудових відносин, предметом спору є вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміни підстав звільнення та видачі трудової книжки. Зокрема при апеляційному перегляді суд стягнув на користь працівника середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5 021,40 грн та за несвоєчаснувидачу трудової книжки - 285 717,66 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 274 ЦПК України вказана справа належить до категорії спорів, що можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, тобто не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та її розгляд судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про незначну складність справи.

Касаційні скарги не містять посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження відповідають Конституції України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційні скарги сторін подані на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ясеневопільнівського ліцею Городенківської міської ради про визнання наказунезаконним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара