Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/124/24
Єдиний унікальний №733/46/24
16 травня 2024 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Агропрогрес» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
Ухвалою судді від 22 січня 2024 року відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 27); 20 лютого 2024 року представником позивача подане клопотання про витребування доказів (а.с. 33), яке ухвалою суду від 20 лютого 2024 року було задоволено (а.с. 34); ухвалою суду від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 57).
Відзивів на позов відповідачами не надано.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також позивача.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПП «Агропрогрес» у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності відповідачів та відзиву на позов від них не надано, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Між позивачем та ТОВ «Надія» 12.09.2011 року було укладено договір оренди земельної ділянки, а 20.05.2016 року державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29675064, права власності та права оренди на вказану вище земельну ділянку.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.
Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Тобто, як вбачається з вказаної норми, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності, тобто права, яке вже мало виникнути до її проведення.
До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 03 червня 2020 року у справі № 363/4852/17 вказавши, що державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності н нерухоме майно або інших речових прав.
Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства. А також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.
Державній реєстрації відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що запис про скасування державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду рішення.
Таким чином, враховуючи, що внесення помилкового запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності та про право оренди, порушують права та інтереси позивача, тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Копію заочного рішення направити відповідачам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 16 травня 2024 року.
Головуючий суддя В.М.Овчарик