Справа № 393/243/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року селище Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

при секретарі судового засідання Панькіній Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'', треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новгородківський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати виконавчий напис №3522 від 22.01.2021р., який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 22.01.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №3522, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №866807 від 10.05.2019р. 17.05.2021р. державним виконавцем на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №65438396. Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, так як позивач не отримував повідомлень про порушення кредитних зобов`язань та про вчинення виконавчого напису, а отже у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною. Крім того, наданий приватному нотаріусу кредитний договір не був нотаріально посвідчений.

Ухвалою суду від 22.05.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.37-38).

17.06.2024р. представник відповідача ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити, а також клопотання про врегулювання спору за участі судді (а.с.68, 69).

Ухвалою суду від 04.07.2024р. відмовлено в клопотанні представника відповідача ОСОБА_3 про врегулювання спору за участі судді.

Позивач та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с.47-48).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду представник відповідача ОСОБА_3 надала вищевказану заяву та клопотання.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився. Із змісту листа Міністерства юстиції України від 18.01.2022р. слідує, що наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021р. №4722/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009р. за №7921 на ім`я ОСОБА_4 , анульовано.

Представник третьої особи Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 12.06.2024р. представник третьої особи ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі (а.с.52).

Дослідивши матеріали справи, суд з`ясував наступне.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

22.01.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'' за кредитним договором №866807 від 10.05.2019р., загальна сума заборгованості 14474,00 грн. (а.с.10).

17.05.2021р. старшим державним виконавцем Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Запорожцем І.П. відкрито виконавче провадження №65438396 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.11-12).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 (надалі - Постанова № 662) внесено зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів ''заставлене майно'' доповнено словами ''крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку''. Крім того, розділ ''Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами'' доповнено пунктом 11 такого змісту: "Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу".

Також Перелік було доповнено розділом ''Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин'' та пунктом 2 такого змісту: ''Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості''.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України ''Про нотаріат''. Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України ''Про нотаріат'' умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017р. судом застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. №7 ''Про судове рішення в адміністративній справі'', згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. ''Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів'' в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови №662 оприлюднені в Офіційному віснику України 21.03.2017р.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.

Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.01.2021р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Тобто, станом на 22.01.2021р. (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. ''Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів'' в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Доказів того, що кредитний договір, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис був посвідчений нотаріально, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує, що при складанні спірного виконавчого напису відповідачем не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування.

Із змісту листа Міністерства юстиції України від 20.06.2023р. слідує, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Остапенка Є.М. до Київського обласного державного нотаріального архіву не передані.

В свою чергу, представник відповідача ОСОБА_3 17.06.2024р. подала до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає, що свідчить про те, що вона погоджуються із доводами позивача, викладеними у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги, що представник відповідача ОСОБА_3 визнала позов, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Тому, аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вищевказані положення Закону та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, ставка якого становить 1211,20 грн., то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн.

Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача ОСОБА_2 на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8500 грн. надав до суду:

- копію договору №06/05/24 про надання правничої (правової) допомоги від 06.05.2024р., укладеного між адвокатом Павленком В.В. та ОСОБА_1 (а.с.15-17),

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.18),

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.19-20),

- копію акту прийняття-передачі наданих послуг від 09.05.2024р., відповідно до якого на виконання умов договору №06/05/24 від 06.05.2024р. фіксований гонорар за надану правову допомогу становить 8500 грн. (а.с.21).

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч.3 ст.137 ЦПК України, то суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Наведене відповідає висновкам про застосування норм права, що викладені у постанові Верховного Суду від 28.12.2020р. (справа №640/18402/19, провадження № К/9901/27657/20).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, Великої Палат Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц).

В клопотанні від 17.06.2024р. представник відповідача ОСОБА_3 просить суд зменшити витрати на правничу допомогу позивача з 8500 грн. до 2850 грн., так як дана справа не є складною та відноситься до категорії малозначних, а доводи, які наведені у позовній заяві ґрунтуються на загальновідомих висновках, зазначених у постановах Верховного Суду. Крім того, вартість адвокатських послуг значно завищена порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах. Також просить врахувати поведінку відповідача, направлену на врегулювання спору мирним шляхом (а.с.70-71).

З огляду на вищевикладене, суд, керуючись принципами співмірності, розумності та реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру даних витрат позивача до 4000 грн. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст.15,18 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України ''Про нотаріат'', ст.ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 258 268, 263, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'', треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новгородківський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис нотаріуса №3522 від 22.01.2021р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'' грошових коштів в сумі 14474,00 грн. за кредитним договором №866807 від 10.05.2019р., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'' (місцезнаходження вул. Михайла Стельмаха 9-А офіс 204, м. Ірпінь Київської області, 08200, ) на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'' (місцезнаходження вул. Михайла Стельмаха 9-А офіс 204, м. Ірпінь Київської області, 08200, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''ФІНПРОМ МАРКЕТ'' (місцезнаходження вул. Михайла Стельмаха 9-А офіс 204, м. Ірпінь Київської області, 08200, ).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження вул. Мала Житомирська 6/5, м.Київ, 01001).

Третя особа: Новгородківський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження вул. Криворізька 19, с-ще Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області, 28200, ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Добрострой