Справа № 509/182/23
28 травня 2024 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.,
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом
Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс»
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
17.01.2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Предметом позову є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підставою позову є порушення зобов`язання.
Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОК «Дом Плюс» здійснює надання житлово-комунальних послуг за регульованими тарифом мешканцям багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником квартири АДРЕСА_2 в якому є споживач ОСОБА_1 , що мешкає та є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: надання електричної енергії, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів та отримання послуг в сфері поводження з відходами, за адресою: АДРЕСА_3 .
За період серпень 2019 року грудень 2022 року боржник фактично спожив житлово-комунальні послуги, проте ним не було здійснено оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. У зв`язку з тим, що боржник є власником та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , відповідну позовну заяву було подано за територіальною підсудністю саме до Овідіопольського районного суду Одеської області.
Ухвалою суду від 23 січня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 13 березня 2023року о 09:00 год.
У судове засідання 13 березня 2023 року сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Судове засідання було відкладено на 14 червня 2023 року.
14 червня 2023 року на адресу суду від позивача голови правління Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс» надійшла заява про витребування доказів, відповідно до якої просив суд витребувати у приватного нотаріуса Гурської Валентини Семенівни (Свідоцтво № НОМЕР_1 , робоча адреса: АДРЕСА_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), яка проводила угоду щодо придбання майна (договір купівлі-продажу квартири серія та номер 773 виданий 08.07.2020), щодо якого поданий позов щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, копію паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 (Відповідач) задля доцільності подання позову по даній справі та законної реалізації виконання судового рішення щодо стягнення боргу, адже, коли навіть рішення буде ухвалено, набере законної сили, буде видано виконавчий лист, проте без вищезазначених паспортних даних та ідентифікаційного коду Відповідача фактично стягнути борг через органи виконавчої служби буде неможливо, адже у Позивача вищевказані дані відсутні та немає можливості їх отримати, адже Відповідач не виходить на зв`язок через сусідів її квартири в будинку, який обслуговує позивач.
Ухвалою суду від 14 червня 2023 року заяву позивача було задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Гурської Валентини Семенівни (Свідоцтво № НОМЕР_1 , робоча адреса: АДРЕСА_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ), яка проводила угоду щодо придбання майна (договір купівлі-продажу квартири серія та номер 945 виданий 07.08.2019 року), щодо якого поданий позов щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, копію паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 (відповідач по справі) задля доцільності подання позову по даній справі та законної реалізації виконання судового рішення щодо стягнення боргу, адже, коли навіть рішення буде ухвалено, набере законної сили, буде видано виконавчий лист, проте без вищезазначених паспортних даних та ідентифікаційного коду відповідача фактично стягнути борг через органи виконавчої служби буде неможливо, адже у позивача вищевказані дані відсутні та немає можливості їх отримати.
У судове засідання 14 червня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Судове засідання було відкладено на 27 липня 2023 року.
У судове засідання 27 липня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Судове засідання було відкладено на 21 вересня 2023 року.
19 вересня 2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області позивачем було подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Позовну заяву позивач підтримав у повному обсязі та просив задовольнити повністю. Проти винесення рішення не заперечував. Копію рішення просив направити на поштову та електронну адресу, вказану у позові.
21 вересня 2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області позивачем було подано заяву про усунення недоліків, а саме: надання суду паспортних даних, ідентифікаційний код, дату місяць рік народження, номер засобу зв`язку, на який відповідач відповіла та підтвердила свою особу та адресу, зазначену в позові, а саме: квартира АДРЕСА_4 .
У судове засідання 21 вересня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Судове засідання було призначено на 21 листопада 2023 року.
У судове засідання 21 листопада 2023 року, 22 лютого 2024 року, та 28 травня 2024 року учасники справи також не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до ч .1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Овідіопольського районного суду Одеської області, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Так з матеріалів справи встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ «дОМ ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичної особи в Єди ному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 42354189.
Відповідно до п. 1.2. Статуту ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» (ОК «ДОМ ПЛЮС») створено шляхом об`єднання фізичних та юридичних осіб для надання послуг членам Кооперативу, асоційованим членам Кооперативу (власникам житлових та/або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (комплексі) за адресою: АДРЕСА_7 ) та іншим особам з метою провадження діяльності Кооперативу.
Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14 грудня 2018 та акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс (мереж електропостачання та мереж каналізації, зовнішні мережі водопостачання житлового будинку) від 01 квітня 2019 року на баланс та управління ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» був переданий багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Для здійснення надання житлово-комунальних послуг мешканцям багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач уклав ряд договорів, а саме: - Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-8932-ПУП від 15.07.2020 з ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»; - Договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 8932 від 16.06.2020 з АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»; - Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 74 від 11.11.2019 з КП «Житлово-комунальне підприємство «Таїрове»; - Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № 44 від 13.05.2020 з КП «Житлово-комунальне підприємство «Таїрове»; - Договір про надання послуг в сфері поводження з відходами № 9596/К/М/1 від 01.06.2019 з ФОП ОСОБА_2 .
Загальними зборами ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» 12 вересня 2022 року вирішено затвердити тариф на управління та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ж/м «Червоний Хутір», у розмірі 7 грн. 40 коп. Вказаний тариф бул оформлений протоколом загальних зборів від 12.09.2020 № 8.
Відповідач, являючись власником квартири АДРЕСА_4 , користується житлово-комунальними послугами, що надаються ОБЛУГОВУЮЧИМ КООПЕРАТИВОМ «ДОМ ПЛЮС, проте не виконує свої зобов`язання по їх оплаті, в наслідок чого станом на 31 грудня 2022 утворилася заборгованість в розмірі 9515 грн. 63 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень 63 коп.).
Згідно положень ст. 322 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, ст. 10 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст.66ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1. ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги).
Згідно зі статтею 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, навіть у разі відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, які викладені у Постанові від 20 квітня 2016 р. у справі № 6-2951цс15 та Постанові від 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18.
Позивач надавав послуги Відповідачу з управління будинком та прибудинковою територією за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг. Таким чином, з моменту набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 , відповідач отримує від позивача комунальні послуги, від наданих послуг не відмовляється, та фактично споживає їх, жодних скарг чи претензій щодо ненадання послуг або надання таких послуг неналежної якості вона не надавала.
Положеннями статті 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так відповідно до зазначеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином Відповідач, будучи власником квартири АДРЕСА_4 , повинна сплатити загальну суму боргу, яка складає 9515 грн. 63 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень 63 коп.).
Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 х 100 = 268 400 грн.). Враховуючи, що ціна позову складає 9515 грн. 63 коп., розгляд даної позовної заяви відноситься до категорії малозначних справ, а отже відповідно до ч. 1 ст. 274 274 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Отже, до спорів щодо про стягнення заборгованості нарахованої, але не погашеної за житлово комунальні послуги застосовується виключна підсудність, а саме, правило ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якого позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Предметом позову є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги по обслуговуванню нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а отже відповідно до позиції Верховного Суду позовна заява подається до Овідіопольського районного суду Одеської області в порядку виключної підсудності.
Позивач повідомив суд про те, що заходів досудового врегулювання спору не вживалося, так як законом такий обов`язок не передбачено, повідомив також про наявність у нього оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви. Позивач очікує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи на рівні судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп. Позивач підтвердив про те, що ним не подано іншого позову до Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову, заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги не погашена, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 9515,63 гривень.
ОК «ДОМ ПЛЮС» свої зобов`язання із здійснення надання житлово-комунальних послуг мешканцям багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 виконав в повному обсязі та надав відповідачу житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість отриманих житлово-комунальних послуг вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, п. 5 ч. 3ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9515,63 гривень.
Пунктом 10 частини 2 статті 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" встановлений обов`язок індивідуального споживача у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимог про стягнення інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625 ЦК України позивач не пред`явив.
За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки позов слід задовольнити повністю також з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
За подання позовної заяви майнового характеру на підставі п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», необхідно сплатити 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст.15, 16, 526, 610, 611, 612 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Бочаров А.І.