Провадження №4-с/752/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника стягувача Лаєнка П.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , стягувач АТ «Укрсиббанк», на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 09.02.2023 вона звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою на дії органу примусового виконання, в якій просила суд негайно зняти арешт з її пенсійної картки та заборонити накладати арешт на її банківський рахунок, на який надходять пенсійні виплати від Пенсійного фонду України.

23.02.2023 всі кошти, що знаходилися на її пенсійному картковому рахунку у розмірі 12 170,76 грн. були стягнуті.

28.02.2023 вона звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту та повернення коштів.

18.04.2023 отримала відповідь від Міністерства юстиції України, що правові підстави для повернення стягнутих з коштів відсутні.

18.04.2023 направила до Міністерства юстиції України заяву про повернення стягнутих коштів та отримала відмову.

Оскільки Голосіївським районним судом міста Києва вже було відкрите судове провадження по її скарзі від 09.02.2023 на дії органу примусового виконання, вона просила суд прийняти уточнення позовних вимог та зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути на її рахунок незаконно стягнуті гроші в сумі 12 170,76 грн., натомість суд проігнорував її заяву.

15.01.2024 Голосіївський районний суд міста Києва виніс ухвалу, якою її скаргу на дії та бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнив частково, зняв арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , на яку надходять пенсійні виплати ОСОБА_2 .

29.05.2024 постановою Київського апеляційного суду, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року залишено без змін.

Грошові кошти, які перебували на її рахунку відритому в АТ КБ «ПриватБанк», та які було стягнуто в сумі 12 170,76 грн. складалися виключно з соціальних виплат Пенсійного фонду (пенсії), а тому їх стягнення було протизаконним, а грошові кошти підлягають поверненню.

Просила:

поновити процесуальний строк на подачу скарги згідно п.2 ст.449 ЦПК України.

зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 у «Приватбанку» незаконно стягнуті гроші в сумі 12 170,76 грн.

Представник стягувача Лаєнко П.П. заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що заявниця пропустила строк на подання скарги, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06.09.2016 не виконане.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 по справі № 752/11116/14 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 163318, 71 доларів США та 309780, 55 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3654 грн судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2018 касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2017 залишено без змін. Постановлено поновити виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2016.

27.09.2019 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченком М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 на виконання виконавчого листа № 752/11116/14-ц, виданого 28.02.2017 Голосіївським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 163318 доларів США 71 цент та 309780,55 грн.

30.01.2023 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Морозом Г.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4674125,91 грн.

09.02.2023 ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва зі скаргою на дії та бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просила негайно зняти арешт з її пенсійної картки та заборонити накладати арешт на її банківський рахунок, на який надходять пенсійні виплати від Пенсійного фонду України.

23.02.2023 з рахунку позивача (IBAN НОМЕР_2 ), відритому в АТ КБ «Приватбанк» були стягнуті кошти у розмірі 12170, 76 грн. згідно виконавчого документу №752/11116/14-ц.

02.06.2023 ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою, в якій просила повернути на її рахунок незаконно стягнуті кошти у розмірі 12170, 76 грн, заборонити накладати арешт та стягувати гроші з банківського рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на який надходять виплати від Пенсійного фонду України.

08.06.2023 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику.

20.10.2023 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19.11.2023 ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила повернути на її рахунок незаконно стягнуті кошти у розмірі 12170, 76 грн та заборонити накладати арешт та стягувати гроші з банківського рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на який надходять виплати від Пенсійного фонду України.

15.01.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, знято арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на яку надходять пенсійні виплати ОСОБА_2 від Пенсійного фонду України. Відмовлено у решті вимог скарги.

29.05.2024 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15.01.2024 залишено без змін.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Судом встановлено, що 23.02.2023 з рахунку позивача (IBAN НОМЕР_2 ), відритому в АТ КБ «Приватбанк» були стягнуті кошти у розмірі 12170, 76 грн. згідно виконавчого документу №752/11116/14-ц.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що про порушення свого права заявник достеменно була обізнана 02.06.2023, оскільки саме тоді звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою, в якій просила повернути на її рахунок незаконно стягнуті кошти у розмірі 12170, 76 грн, заборонити накладати арешт та стягувати гроші з вищезазначеного банківського рахунку.

Зі скаргою про зобов`язання Голосіївський відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути грошові кошти до суду боржник звернулась 17.06.2024, тобто через рік після того, як дізналася про стягнення з неї грошових коштів.

ОСОБА_2 звернулася з клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги, натомість ніяких обґрунтувань щодо причини пропуску строку для звернення до суду зі скаргою про повернення на її рахунок грошових коштів та доказів щодо поважності пропуску такого строку заявниця до скарги від 17.06.2024 не додала.

Оскільки строк на оскарження дій та рішень державного виконавця пропущено, скаржник відповідно до вимог ст.126 ЦПК України втратив право на їх оскарження.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Зважаючи на встановлені обставини та те, що скаржником ОСОБА_2 пропущено десятиденний процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою про зобов`язання Голосіївський відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути грошові кошти, суд, враховуючи вищезазначене, приходить до висновку про необхідність залишення такої скарги без розгляду, при цьому роз`яснивши скаржнику її право на повторне звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126-127, 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала складена 23.09.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова