ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1844/23
Провадження № 2/483/111/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2023 року начальник 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі 2 ДПРЗ) звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 березня 2023 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1 , та рухаючись по вулиці Будівельників в м. Очакові Миколаївської області при повороті ліворуч не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху України та в порушення п. 8.4«б» вказаних Правил не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на балансі 2 ДПРЗ та є у власності держави, під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вулиці Першотравневій, що є головною по відношенню до вулиці Будівельників, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а саме автомобіль «ГАЗ 33023» врізався у заднє праве крило автомобілю «Mitsubishi L200», водій якого повернув ліворуч по вулиці Покровській, де допустив зіткнення з металевою огорожею. Після огляду автомобілю «Mitsubishi L200» було встановлено пошкодження передньої правої фари, задньої правої фари, переднього правого крила, переднього бамперу та правого дзеркала. Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року у справі № 483/390/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) застрахована не була. Відповідно до договору про надання послуг № 120 від 10 липня 2023 року транспортний засіб «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 було направлено на ремонт до ТОВ «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв», який є єдиним офіційним дилером Mitsubishi Motors у Миколаївській області, вартість виконаних послуг з ремонту автомобілю становить 133266 грн. 68 коп., які були сплачені. Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу повинна відшкодувати вказану матеріальну шкоду, ним вживались заходи врегулювання досудового спору, однак вони результатів не дали, оскільки встановити місце знаходження відповідачки не вдалося. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 133266 грн. 68 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 грн.

Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 , який керував транспортним власником якого є відповідачка ОСОБА_1 та якого постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року у справі № 483/390/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені вказаного вище правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду заяву про проведення судового засідання без представника 2 ДПРЗ, в якій, крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 березня 2023 року о 18 год. 30 хв. по вулиці Будівельників в м. Очакові Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачці ОСОБА_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на балансі 2 ДПРЗ та є у власності держави, під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вулиці Першотравневій, яка є головною по відношенню до вулиці Будівельників,

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року у справі №483/390/23 провадження №3/483/218/2023, що набрала законної сили 08 травня 2023 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Так, постановою встановлено, що 29 березня 2023 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачці ОСОБА_1 та рухаючись по вулиці Будівельників в м. Очакові Миколаївської області при повороті ліворуч не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху України та в порушення вимог п. 8.4 «б» вказаних правил не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вулиці Першотравневій, яка є головною по відношенню до вулиці Будівельників, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 24-25).

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, , що підтверджується інформацією з сайту ОСЦПВВНТЗ (а.с. 104).

Власницею транспортного засобу «ГАЗ 33023» державний номер НОМЕР_1 є відповідачка ОСОБА_1 (а.с. 9-11).

Транспортний засіб «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 знаходиться на балансі у позивача 2 ДПРЗ та є у власності держави, що підтверджується копією технічного талону транспортного засобу № НОМЕР_3 (а.с 8).

08 листопада 2023 року на адресу відповідачки ОСОБА_1 позивачем направлялась претензія про відшкодування витрат на ремонт автомобілю «Mitsubishi L200», однак претензія повернута без вручення (а.с. 66-69).

06 березня 2024 року на адресу відповідача ОСОБА_2 позивачем направлялась претензія про відшкодування витрат на ремонт автомобілю «Mitsubishi L200», яка була повернута без вручення (а.с. 134-136).

10 липня 2023 року між 2 ДПРЗ та ТОВ «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв», який є єдиним офіційним дилером Mitsubishi Motors у Миколаївській області було укладено договір № 120 про надання послуг предметом якого є надання послу з проведення ремонту (поточного) автомобіля «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 (а.с. 55-60).

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АН-0000473 від 17 липня 2023 року здійснених ТОВ «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi L200» державний номер НОМЕР_2 становить 133266 грн. 68 коп. (а.с. 61).

Факт сплати 2 ДПРЗ 133266 грн. 68 коп., за поточний ремонт авто «Mitsubishi L200» згідно з договором № 120 від 10 липня 2023 року, ТОВ «Торговий дім «Автосвіт Миколаїв», підтверджується копією платіжної інструкції № 1021 від 17 липня 2023 року (а.с. 105).

Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права.

Частиною 3 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них.

Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року в справі № 344/9572/16-ц (провадження № 61-17552св18), в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі справа № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18) та інших.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалося вище, постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 квітня 2023 року у справі № 483/390/23 провадження № 3/483/218/2023 відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова суду набрала законної 08 травня 2023 року, не оскаржувалася. Зокрема під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України).

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 лютого 2012 року, «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках», вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

За встановлених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування суми матеріального збитку в розмірі 133266 грн. 68 коп. саме з винної особи, яка її завдала, тобто з відповідача ОСОБА_4

Твердження позивача, що відповідачка ОСОБА_1 , як власник джерела підвищеної небезпеки, повинна також нести відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди разом з особою, яка її завдала, спростовано наведеним вище правовим обґрунтуванням.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією із засад цивільного судочинства є диспозитивність, зміст якої визначено у статті 13 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст.ст. 76-80 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, достатності, допустимості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

За наведених вище обставин, встановивши, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують, що ОСОБА_4 є особою, відповідальною за завдані збитки, а саме, що ДТП сталася внаслідок протиправних дій останнього та між протиправними діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, суд дійшов висновку про задоволення в цій частині позовних вимог.

Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2684 грн. судового збору, оплата якого підтверджується відповідною квитанцією до платіжного доручення (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, , м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, буд. 1/1, матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 133266 (сто тридцять три тисячі двісті шістдесят шість) гривень 68 копійок, а також в рахунок відшкодування судового збору 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: