Справа № 643/3389/22
Провадження № 2/643/171/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (відповідач): суму страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у загальній сумі 335076,73 грн.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 16.07.2022 по 22.12.2022 у розмірі 5327,72 грн.; інфляційну складову боргу за час прострочення у розмірі 37512,99 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 4378,95 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником транспортного засобу AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 (Автомобіль). Між позивачем та відповідачем 02.06.2021 укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268 (Договір), згідно з умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку з Автомобілем здійснити страхову виплату позивачу. 30.05.2022 під час перебування Автомобіля на паркувальному майданчику, Автомобіль був пошкоджений. Згідно з умовами Договору зазначена подія є страховим випадком. Всупереч умовам Договору, відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування.

Представником відповідача подано клопотання, в якому вона просить призначити у справі судову транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідницького інститут судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів просить поставити питання, зазначені нею у клопотанні.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у справі проведено дві судові експертизи - № 5595/13080-1 від 28.03.2023 та № 040-23 від 15.09.2023. З вказаних вище висновків експертів слідує, що обставини та механізм утворення пошкоджень на Автомобілі, які встановлені даними експертизами, суттєво відрізняються. Аналізуючи висновки даних експертиз, не можна дійти однозначних висновків стосовно головного питання чи могли утворитись пошкодження Автомобіля за заявленими позивачем обставинами пригоди, а саме встановити, в якому стані при отриманні пошкоджень перебував даний Автомобіль в рухомому чи нерухомому. Враховуючи протилежність висновків, які містяться в експертизі, що надана позивачем, та експертизі, яка виконана на замовлення відповідача, є необхідність у проведенні ще однієї експертизи.

У судовому засіданні 20.05.2024 представник відповідача підтримала клопотання та викладені в ньому доводи. Наполягала на призначенні експертизи.

Позивач у судовому засіданні 20.05.2024 заперечував проти задоволення клопотання та призначення у справі ще однієї експертизи. Двічі надав письмові пояснення, в яких виклав свої заперечення щодо вказаного клопотання. В обґрунтування заперечень зазначив, що експерт ОСОБА_3 у своїх висновках виходив з нібито наданих позивачем пояснень, згідно з якими невідомий (невстановлений) транспортний засіб мав наїхати своєю передньою чи задньою частиною на передню частину нерухомого Автомобіля, деталі якої зазнали механічних пошкоджень. Між тим позивач не описував вказаний механізм виникнення пошкоджень Автомобіля та не посилався на спричинення пошкоджень Автомобіля іншим транспортним засобом, який перебував у русі. Посилаючись на вказані та інші обставини, зазначив, що висновок експерта ОСОБА_3 ґрунтується виключно на численних хибних припущенням експерта. Крім того, зазначив, що висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» підготовлений двома експертами, на відміну від висновку експерта ОСОБА_3 , який дослідження проводив одноособово. На підтвердження своєї правової позиції щодо відсутності підстав для призначення повторної експертизи посилався на релевантну практику Верховного Суду.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується таким.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частинами 1-3 ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Положеннями ст. 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що відповідно до висновку експертів № 5595/13080-13081 від 28.03.2023 за результатами проведення комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (експерти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) на замовлення позивача, характер та механізм утворення механічних пошкоджень передньої та задньої частини Автомобіля не виключає той факт, що в момент виникнення вказаних пошкоджень Автомобіль знаходився в нерухомому стані. На Автомобілі пошкодження, які б свідчили про знаходження в рухомому стані, відсутні. Пояснення позивача щодо обставин, за яких виникли пошкодження на Автомобілі, з технічної точки зору, відповідають встановленому експертним шляхом механізму їх утворення. Встановити, чи могли утворитись пошкодження на Автомобілі внаслідок нанесення ударів по ньому яким-небудь предметом третіми особами, скидання, падіння на транспортний засіб якого-небудь стороннього об`єкту (об`єктів), а також встановити тип, родові або інші характерні ознаки стороннього об`єкту, експертним шляхом неможливо.

Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_3 № 040-23 від 15.09.2023, складеним на замовлення відповідача, комплекс механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля за своїм характером, динамікою та локалізацією, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві позивача про подію. Утворення комплексу механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля, з технічної точки зору, не могло статись за заявленими позивачем обставинами пригоди, а саме при перебуванні Автомобіля в нерухомому стані в заявленій обстановці.

Згідно з показаннями експерта ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновки проведених ним експертиз та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у русі, тобто не був у нерухомому стані.

Відповідно до показань експерта ОСОБА_4 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом ОСОБА_5 експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Зазначив, що пошкодження заднього скла Автомобіля скоріше за всього утворились від дій людини. Пошкодження передньої частини Автомобіля схожі на пошкодження, які спричинені вантажним автомобілем під час руху останнього заднім ходом. Показав, що пошкодження Автомобіля не характерні для механізму виникнення ДТП, коли Автомобіль скотився в кювет, на можливості якого зазначала представник відповідача. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та додатково їх підтверджують. Зазначив, що пошкодження Автомобіля, зафіксовані на фотографіях з місця події, відповідають пошкодженням, які були на фотографіях, що досліджувались експертом під час підготовки висновку.

Згідно з показаннями експерта ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом ОСОБА_4 експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Заперечив можливість утворення пошкоджень заднього скла від детонації внаслідок зіткнення переднього бамперу Автомобіля з іншим об`єктом, посилаючись на те, що переднє скло Автомобіля є цілим. Зазначив, що комплекс пошкоджень Автомобіля утворився при одних обставинах. Під час руху Автомобіля вперед такі механічні пошкодження не можуть виникнути. Ознаки з`їзду Автомобіля в кювет відсутні. Показав, що під час проведення експертизи ними розглядались обидва варіанти знаходження Автомобіля в нерухомому стані та його знаходження в русі. Зазначив, що утворення пошкоджень Автомобіля внаслідок взаємодії з деревом, стовпом тощо є неможливим. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та узгоджуються з вказаними висновками. Зазначив, що на фотографіях з місця події номерний знак Автомобіля знаходиться на землі біля переднього бамперу, що підтверджує, що Автомобіль в момент виникнення пошкоджень перебував у нерухомому стані - адже якщо б Автомобіль рухався, номерний знак був би під Автомобілем, а не перед ним.

Оцінюючи вказані висновки з точки зору наявності підстав для призначення повторної експертизи, суд виходить з такого.

У висновку експерта ОСОБА_3 зазначено, що з пояснень водія встановлено, що невідомий (невстановлений) транспортний засіб мав наїхати своєю передньою чи задньою частиною на передню частину нерухомого Автомобіля, деталі якої зазнали механічних пошкоджень. В подальшому, обґрунтовуючи вказаний висновок, експерт ОСОБА_3 також вказав, що утворення комплексу перелічених механічних пошкоджень не могло статись при наїзді на передню частину нерухомого Автомобіля якогось рухомого об`єкту, у тому числі якогось іншого транспортного засобу будь-якого типу, як зазначено в поясненнях.

Проте ані в письмових пояснення позивача, які аналізувались експертом та відображені у висновку у вигляді сканкопії, ані в письмових поясненнях позивача, які надавались працівникам поліції на місці події, ані в позовній заяві та усних поясненнях, які надавались безпосередньо в суді, позивач не описував зазначений експертом механізм виникнення пошкоджень а саме наїзд іншого транспортного засобу на передню частину Автомобіля. У всіх поясненнях, які надавались позивачем, у тому числі письмових поясненнях, які аналізувались експертом та відтворені у вигляді сканкопії в його висновку, позивач лише зазначав, що залишив Автомобіль на території паркувального майданчику, а коли повернувся, виявив на ньому пошкодження.

Таким чином, позивачем не надавались пояснення відносно того, що ДТП відбулось саме внаслідок наїзду іншого автомобіля на передню частину його Автомобіля. На вказану обставину звертав увагу і позивач в ході розгляду справи, коментуючи висновок експерта ОСОБА_3 .

За таких обставин суд констатує, що експертом ОСОБА_3 під час підготовки висновку використовувались некоректні вихідні дані, оскільки позивач не описував механізм виникнення ДТП, виходячи з якого експерт проводив дослідження.

Під час його допиту в суді експерт ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свій висновок, неодноразово зазначав, що локалізація пошкоджень Автомобіля носить накопичувальний характер. Дані пошкодження характерні для контактної взаємодії Автомобіля із стаціонарним об`єктом. На місці пригоди відсутні елементи Автомобіля, що свідчить, що взаємодії на місці події не було. Пошкодження заднього скла не могли бути утворені при нерухомому стані, оскільки на місці відсутні частини розбитого скла. Місце ДТП він оцінював по фотокартках.

Таким чином, експерт ОСОБА_3 в обґрунтування висновку щодо неможливості утворення пошкоджень Автомобіля за обставин, вказаних позивачем, неодноразово посилався на відсутність скла та інших елементів Автомобіля на місці події, що ним встановлено на підставі дослідження фотографій.

Між тим судом встановлено, що фотографії, які досліджувались експертом, зроблені не на місці події, а в іншому місці на спеціальному майданчику. Вказані обставини підтверджуються пояснення позивача, згідно з якими після того, як працівники поліції оглянули місце події та зробили його фотографії, він забрав Автомобіль та зателефонував страховому агенту. Потім, керуючись вказівками страхового агенту, він сфотографував Автомобіль, який при цьому перебував не в місці події, а в іншому. Крім того, зазначені обставини підтверджуються даними фотографій, які зроблені працівниками поліції на місці події, та фотографій, які досліджувались експертом з вказаних фотографій вбачається, що вони зроблені в різних місцях.

Таким чином, доводи експерта ОСОБА_3 відносно того, що висновки його експертизи підтверджуються фактом відсутності скла та елементів Автомобіля на місці події, є непереконливими, оскільки експертом досліджувались не фотографії з місця події (де був пошкоджений Автомобіль), а фотографії, зроблені в іншому місці.

На запитання суду, яким чином, якщо Автомобіль під час виникнення пошкоджень був у русі, могло бути пошкоджено заднє скло, а задній бампер залишився цілим, експерт ОСОБА_3 відповів, що заднє скло могло бути пошкоджено від детонації внаслідок контактування передньої частини Автомобіля тобто внаслідок контактування передньої частини Автомобіля з іншим об`єктом, багажник Автомобіля міг тимчасово зігнутись, заднє скло могло здетонувати, після чого багажник міг знову прийняти початкову форму.

На запитання суду, якою повинна бути швидкість Автомобіля, щоб від детонації пошкодилось заднє скло, експерт відповів, що вказане питання ним не досліджувалось і він не може відповісти на нього.

На запитання суду, чи могли пошкодження передньої частини Автомобіля утворитись під час його руху з такою швидкістю, від якої внаслідок детонації пошкоджується заднє скло, експерти також відповів, що вказане питання ним не досліджувалось та виходить за межі проведеної ним експертизи.

На запитання, чи узгоджуються за своїм характером пошкодження передньої частини Автомобіля із пошкодженнями задньої частини, якщо виходити з того, що пошкодження заднього скла утворилось внаслідок детонації під час руху Автомобіля, експерт також відповіді не надав, зазначивши, що вказані питання ним не досліджувались

Між тим на початку допиту експерт зазначав, що для пошкодження переднього та заднього скла Автомобіля, тобто для того, щоб лопнуло й заднє скло, необхідно, щоб швидкість Автомобіля була приблизно 100 км/год.

За таких обставин суд позбавлений можливості з`ясувати, яким чином експерт ОСОБА_3 дійшов висновку, що пошкодження заднього скла Автомобіля могли утворитись від детонації внаслідок контактування передньої частини Автомобіля з іншим об`єктом адже для такої детонації необхідно досягнення Автомобілем певної швидкості руху та, як наслідок, певної сили удару при зіткненні. Між тим експертом питання щодо швидкості руху Автомобіля не досліджувалось.

Також експерт ОСОБА_3 показав, що пошкодження передньої частини Автомобіля могли бути утворені від одної ДТП, задньої від іншої ДТП, а також що вказані пошкодження могли бути утворені від однієї ДТП. Крім того, експерт зазначив, що заднє скло могло бути пошкоджено через його взаємодію з виступаючим об`єктом.

На уточнююче запитання суду з проханням описати конкретний механізм виникнення ДТП під час руху Автомобіля експерт зазначив, що пошкодження передньої частини Автомобілі утворились при наїзді на якийсь стаціонарний об`єкт, а пошкодження заднього скла могли утворитись як при одному ДТП, так і при іншому.

Таким чином, за показаннями експерта ОСОБА_3 , пошкодження Автомобіля можуть бути наслідками як декількох окремих ДТП, так і одної. При цьому експерт ОСОБА_3 наполягав, що під час виникнення пошкоджень Автомобіль перебував у русі.

Таким чином, висновок експерта ОСОБА_3 щодо обставин виникнення пошкоджень Автомобіля значної мірою носить ймовірний характер, оскільки експертом зазначено на значній кількості можливих, за його доводами, варіантів утворення пошкоджень Автомобіля.

Між тим у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зазначено, що іноді всупереч закону суди розглядають висновки експертів як джерела доказів, що мають перевагу над іншими доказами, без належної їх перевірки й оцінки або переоцінюють доказове значення ймовірних висновків.

Також в обґрунтування висновку експерт ОСОБА_3 зазначив, що враховуючи вказане в заяві про подію положення Автомобіля відносно стаціонарного об`єкту (Будівля контори), при якому його ліва бокова частина була захищена цією спорудою, можливість утворення комплексу механічних пошкоджень передньої та передньо-бічної частини кузова Автомобіля за вказаних обставин та вказаній обстановці категорично виключається.

Між тим план-схема ДТП, яка аналізувалась експертом та відображена у висновку у вигляді сканкопії, не містить будь-яких даних щодо відстані між Автомобілем та вказаною вище будівлею, з яких суд мав би можливість встановити, що стіна будівлі розташована на такій відстані від Автомобіля, яка унеможливлює проїзд інших транспортних засобів та «захищає» Автомобіль.

Ураховуючи вищенаведене, суд не може визнати висновки експерта ОСОБА_3 такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи і не викликають сумнівів у їх обґрунтованості та правильності.

Крім експерта ОСОБА_3 , судом також допитано експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Федорченка В.І. та ОСОБА_5 , які підготували висновок комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження № 5595/13080-13081 від 28.03.2023.

Під час їх допиту в суді експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали вичерпні відповіді на запитання учасників справи та суду з приводу проведеної ними експертизи, обґрунтувавши отримані ними результати, при цьому не посилаючись на неможливість надати відповідь на ті чи інші питання, які ним ставились, зокрема з підстав того, що вказані питання виходять за межі проведеного ними дослідження.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість висновку Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» та викликали сумніви в його правильності.

Також суд враховує, що висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» підготовлений не одним, а двома експертами, тобто є спільною узгодженою думкою двох осіб, які мають спеціальні знання у відповідній сфері науки і техніки.

Ураховуючи наведене вище, у тому числі вказані вище обставини, які стосуються висновку експерта ОСОБА_3 , у суду відсутні підстави вважати, що висновок експерта ОСОБА_3 спростовує висновки експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» і ставить під сумнів правильність спільних висновків експертів Федорченка В.І. та Варлахова В.О.

Також суд враховує, що призначення у справі повторної експертизи негативно вплине на дотримання розумних строків розгляду справи, які є складовими права на справедливий суд, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однієї з конституційних засад судочинства (ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України).

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання представника відповідача та призначення у справі повторної транспортно-трасологічної експертизи.

Керуючись ст. 102-103, 113, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Крівцов Д.А.