З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/378/23
№пр. 2/384/5/2024
23 грудня 2024 року с-ще Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом адвоката Д`яченко Крістіни Станіславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про поділ земельних ділянок, що перебувають у спільній сумісній власності,
Як вбачається з вищевказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки, співвласниками земельних ділянок були також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, у зв`язку з чим рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2019 по справі № 384/573/19 було визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельних ділянок, що належали її чоловіку ОСОБА_5 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , у зв`язку з чим рішенням Вільшанського районного суду від 14.10.2022 року по справі № 384/205/22 було визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 , на 1/6 частку земельних ділянок, які належали йому на підставі державних актів на право власності серії КР № 018208 та серії КР №018209.
На даний момент ОСОБА_1 належить по 3/6 часток обох земельних ділянок (1/6 належна їй особисто, 1/6 успадкована після смерті ОСОБА_7 та 1/6 успадкована після смерті ОСОБА_6 ) а позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_4 належить по 1/6 обох земельних ділянок.
На підставі викладеного просить:
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2023 року залишено без руху вказану позовну заяву та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2023 року у зазначеній справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 21 липня 2023 року.
21 липня 2023 року підготовче засідання відкладено на 23 серпня 2023 року у зв`язку з неявкою сторін.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2023 року призначено земельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24 жовтня 2024 року.
24 жовтня 2024 року підготовче засісдання не проводилося, підготовче засідання перепризначено на 12 листопада 2024 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22 листопада 2024 року.
22 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
02 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 23 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Позивачі та їх представникв судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та своєчасно. Адвокат Д`яченко К.С. подала до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. У поданій до суду заяві про уточнення позовних вимог просить суд розподілити належні позивачам частки у обох земельних ділянках відповідно до першого варіанту розподілу земельних ділянок, запропонованого судовим експертом у висновку від 20.09.2024 №3341/23-27.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомляла. Відзив на позовну заяву не подала.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зі згоди позивачів, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов такого висновку.
Зі змісту п. 7 ст. 92 Основного закону України вбачається, що правовий режим власності в Україні визначається виключно її Конституцією та законами України.
Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За змістом статей 316, 317, 319 ЦК України право власності полягає у праві особи (власника) володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Права позивачів на це майно зареєстровані відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, право власності сторін по справі на дві земельні ділянки належним чином підтверджується, спір щодо цього між сторонами по справі відсутній.
За змістом цивільного законодавства України право приватної власності на майно може належати одному суб`єкту (індивідуально) або кільком суб`єктам (спільно).
Так, згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до частин 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, який є спеціальним актом законодавства в сфері регулювання земельних відносин відповідно до ст. 3 цього Кодексу, встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Позивачі обґрунтовували свої позовні вимоги тим, що вони фактично позбавлені можливості розпорядитись своїми частками у спільному сумісному майні (в тому числі укласти нові договори оренди) чи розділити земельні ділянки шляхом укладення договору між співвласниками, оскільки не мають можливості отримати згоду відповідача на розпорядження спільним сумісним майном, що і стало підставою для звернення із даним позовом.
Отримання співвласником в натурі частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної власності на це майно, є правом співвласника, реалізація якого не обумовлена згодою інших співвласників, а тому прагнення позивачів до виділення своїх часток зі спільної власності є правомірним.
Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч. 1 ст. 79 ЗК України).
За змістом ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянкияк об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій»).
Відсутність згоди між позивачами та відповідачем, як співвласниками земельних ділянок, про їх поділ унеможливлює розроблення технічної документації та в кінцевому результаті отримання позивачами в натурі тієї частини майна, які відповідає їх частці у праві власності на це майно, із припиненням права спільної власності.
Виконання робіт із землеустрою (обстеження, вишукування, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи), як обов`язкова умова поділу чи об`єднання земельних ділянок, потребує спеціальних знань, технічного та технологічного забезпечення.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України "Про судову експертизу).
Одним з основних завдань земельно-технічної експертизи є визначення можливості і варіантів розподілу земельних ділянок (пп. 6.1. п. 6 розділу II Науково-методичних рекомендацій з підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 зі змінами).
Згідно з варіантом №1 співвласнику з часткою 1/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «12-19-18-17-16-15-14-13-12» в додатку 3; співвласнику 2 з часткою 1/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «19-20-21-22-23-16-17-18-19» в додатку 3; співвласнику 3 з часткою 3/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 2,5999 га, яка обмежена поворотними точками «20-1-2-23-22-21-20» в додатку 3.
Згідно з варіантом №2 співвласнику з часткою 1/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «17-18-19-20-15-16-17» в додатку 4; співвласнику 2 з часткою 1/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «12-17-16-15-14-13-12» в додатку 4; співвласнику 3 з часткою 3/6 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 2,5999 га, яка обмежена поворотними точками «11-12-13-14-3-4-5-6-7-8-9-10-11» в додатку 4 (а.с.9-28 Т.2).
При цьому представник позивачів заявила суду, що позивачі просять розподілити належні їм частки у обох земельних ділянках відповідно до першого варіанту розподілу земельних ділянок, запропонованого судовим експертом.
Позивачі, як співвласники майна, що належить їм та відповідачу на праві спільної сумісної власності, мають право на поділ спільного майна внаслідок чого кожен із співвласників отримує у власність окремі частини земельних ділянок, а фактично нові сформовані земельні ділянки, із припиненням права спільної сумісної власності.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
З огляду на рівноцінність та рівнозначність запропонованих експертом варіантів, враховуючи думку представника позивачів, суд вважає, що поділ земельних ділянок має бути здійснено за першим із варіантів, запропонованих експертом у висновку експерта від 20 вересня 2024 року №3341/23-27.
Судові витрати залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов адвоката Д`яченко Крістіни Станіславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про поділ земельних ділянок, що перебувають у спільній сумісній власності - задовольнити повністю.
- ОСОБА_1 3/6 частки згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи від 20 вересня 2024 року №3341/23-27, а саме: частину земельної ділянки площею 2,5999 га, яка обмежена поворотними точками «20-1-2-23-22-21-20» відповідно до додатку 3 висновку експерта;
- ОСОБА_3 1/6 частку згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи від 20 вересня 2024 року №3341/23-27, а саме: частину земельної ділянки площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «12-19-18-17-16-15-14-13-12» відповідно до додатку 3 висновку експерта;
- ОСОБА_2 1/6 частку згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи від 20 вересня 2024 року №3341/23-27, а саме: частину земельної ділянки площею 0,8666 га, яка обмежена поворотними точками «19-20-21-22-23-16-17-18-19» відповідно до додатку 3 висновку експерта.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості щодо учасників справи:
Позивачі: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: м. Щолкіне, Автономна Республіка Крим.
Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2024 року.
Суддя О.О. Сорокіна