Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 281/562/21
Провадження № 2/279/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №281/562/23 за позовом ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 05.02.2021 Лугинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

За життя його мати зробила заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та все майно, яке буде належати їй на день смерті, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Кремненської сільської ради від 20.10.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 30.

Отже, він є спадкоємцем по заповіту після смерті матері ОСОБА_2 . На підставі заяви його брата ОСОБА_3 про відмову від спадщини, 11.08.2021 року заведено спадкову справу №5/2021, що підтверджується інформаційним листом виданим Лугинською державною нотаріальною конторою від 29.09.2021 року № 58/02-14.

Він же спадщину прийняв спільним проживанням та реєстрацією із спадкодавицею на день її смерті на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією довідки виданої Лугинською селищною радою сіл Кремне, Леонівка Лугинського району Житомирської області від 25.03.2021року № 532.

В даний час виникла необхідність в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 (до прийняття відповідних законодавчих змін - Лугинського району) Житомирської області, який належав їй, згідно записів погосподарської книги № 10 за 2016-2023 роки, об`єкт погосподарського обліку № 02-0016, що підтверджується копією довідки виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради сіл Кремне, Леонівка Лугинського району Житомирської області від 25.03.2021 року № 531.

29.09.2021 року він звернувся до Лугинської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на вищевказане майно та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, однак в.о. державного нотаріуса Лугина О.І. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок та рекомендував звернутися до суду для вирішення цього питання.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом, чи заповітом після смерті матері не має, що підтверджується інформаційним листом в.о. державного нотаріуса Лугини О.І. від 29.09.2021 року № 58/02-14.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 04.08.2021 року №162, державна реєстрація права власності житлового будинку АДРЕСА_1 не проводилась.

Просить рішенням суду визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 (до прийняття законодавчих змін - Луганського) району Житомирської області, який належав його матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивач письмово повідомив про можливість розгляду справи у його відсутність.

Представник відповідача про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

У зв`язку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років в с.Леонівка, Лугинського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 05.02.2021 року.

З довідки Кремненського старостинського округу Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області №532 від 25.03.2021 року слідує, що ОСОБА_2 на день смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказаний будинок належав ОСОБА_2 згідно запису № 02-0016 в погосподарській книзі №10 за 2016-2023 роки, рік побудови 1966 (довідка Кремненського старостинського округу Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області №531 від 25.03.2021 року ).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Кремненської сільської ради від 20.10.2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 30.

Згідно змісту заповіту ОСОБА_2 вказала спадкоємцем всього належного їй майна свого сина ОСОБА_1 .

Відомості про те, що вказаний заповіт було змінено або скасовано в справі відсутні.

Факт родинних відносин між позивачем та його спадкодавцем підтверджується наявними в справі документами, зокрема, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.03.1965 року.

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Інший син ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та проживав з ОСОБА_2 , у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщину, подавши у шестимісячний строк відповідну заяву до органів нотаріату, що слідує з листа в.о.державного нотаріуса Лугинської державної нотаріальної контори №58/02-14 від 29.09.2021 року.

ОСОБА_3 в наданій на адресу суду заяві зазначив, що не претендує на спадщину після смерті смерті ОСОБА_2 , яку остання заповіла його брату ОСОБА_1 .

29.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Лугинської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері, в тому числі на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

В.о. державного нотаріуса Лугина О.І. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок та реєстрації права власності за ОСОБА_2 , про що зазначив у листі №58/02-14 від 29.09.2021 року .

Державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок станом на 29.12.2012 року не проводилась.

Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_5 , інвентаризація будинку проводилась ФОП ОСОБА_5 22.07.2021 року.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації втрачена.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1.п.10 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з Лугинської селищної ради судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у м.Києві /22030106/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 24.09.2002 року Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Лугинська селищна рада Житомирської області, місце знаходження: 11320, смт.Лугини, вул. Грушевського, 2 А, Житомирська обл., .

Суддя: Шульга О.М.