Справа № 214/5836/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду із заявою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послугу з розподілу природного газу, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2023 по 31.05.2024 у сумі 1 098,37 грн., а також інфляційних збитків у сумі 31,77 грн. та 3% річних у сумі 20,40 грн., а також відшкодування понесених заявником витрат по сплаті судового збору 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до пункту частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною другою вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Частиною першою статті 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі № 757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19).

Як вбачається з матеріалів заяви, ТОВ «Газорозподільні мережі України» подає заяву до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки боржник зареєстрований на території Саксаганського району міста, однак адреса виникнення боргу по АДРЕСА_1 .

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з послуг розподілу природного газу.

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Тому оскільки заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні, що виникли за адресою: АДРЕСА_1 що знаходиться на території Центрально-Міського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у видачі судового наказу слід відмовити у зв`язку з порушенням правил підсудності, так як вказані послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд також роз`яснює, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 липня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко