08.07.2024 Справа № 469/24/19
2-др/469/1/24 Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
08 липня 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.
представника позивача - ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ткаченко Олени Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення, -
в с т а н о в и в :
Рішенням від 30 січня 2024 року у справі № 469/24/19 (2/469/35/24), ухваленим у цивільнй справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності на частку у спільному майні та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та поділ спільного майна подружжя позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності на частку у спільному майні задоволено у повному обсязі, визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житловий будинок з прилеглими підсобними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_2 право власності на частину вказаного житлового будинку з прилеглими підсобними будівлями та спорудами. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та поділ спільного майна подружжя відмовлено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4289,24 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ткаченко О.І. заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що розмір витрат викликаний тривалістю часу розгляду справи, у зв"язку з чим правнича допомога позивачу надавалась тривалий час та при остаточному розрахунку загальний обсяг часу не вираховувався, так як це фізично неможливо виконати, оскільки консультування проводилось постійно.
Інші учасники справи у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені.
Відповідач-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надав заперечення, у яких просив у задоволенні вимог про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу відмовити, посилаючись на відсутність платіжного документа про оплату послуг адвоката, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, порушення порядку пред"явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення на адресу інших учасників справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу. Просив розглянути заяву ОСОБА_1 без його участі.
Представник відповідача-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 адвокат Вороненко Т.М. проти ухвалення додаткового рішення заперечувала, посилаючись на те, що рішення у справі № 469/24/19 (2/469/35/24) набуло законної сили, представником позивача не надано розрахунків витраченого часу та вартості виконаних ним робіт під час надання позивачу юридичних послуг;позивачем не надано акт приймання-передачі виконаних робіт її представником.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Копії усіх зазначених документів відповідно до положень ЦПК України направлялись відповідачу-позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 , про що наявні чеки установ поштового зв"язку.
На підставі ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
До відзиву позивача-відповідача за зустрічним позовом додано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат адвоката Ткаченко О.І. на надання правничої допомоги ОСОБА_2 , а саме детальний опис робіт адвоката, а також розрахунок понесених на час подання позовної заяви судових витрат.
Про збільшення розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача ОСОБА_1 було заявлено у судовому засіданні 30 січня 2024 року та заяву про їх відшкодування подано протягом встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України строку.
Суд погоджується з заявленою представником позивача сумою понесених витрат, оскільки вони відповідають умовам договору про надання правової допомоги, протоколів погодження договірної ціни, актам виконаних робіт та співмірні з характером заявлених позовних вимог, складністю і тривалістю розгляду справи.
Таким чином, враховуючи наявні докази щодо розміру понесених судових витрат та їх необхідність, пропорційність і реальність у цій справі, характер спору, суд вважає обгрунтованими зазначені посилання представника позивача.
Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ткаченко О.І. про ухвалення додаткового рішення подана у встановлений строк.
Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260-261, 268, 270 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ткаченко Олени Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і визнання права власності на частку у спільному майні та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та поділ спільного майна подружжя додаткове рішення.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Суддя: