Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3069/22
Номер провадження 2-п/711/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого-судді Демчик Р.В., секретаря судових засідань Кофанової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022 року у справі № 711/3069/22 за позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та пені за прострочення платежу,-

встановив :

13.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/1975/22 від 13.12.2022 року, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення; переглянути заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/3069/22 від 13.12.2022 року.

Заяву обґрунтовує тим, що 07.12.2023 року через веб-сайт «судова влада» йому стало відомо про існування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022 року, яким з нього стягнуто на користь Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві заборгованість за Договором про забезпечення охорони фізичної особи підрозділами поліції охорони суму основного боргу у розмірі 355577,60 грн., пеню в розмірі 21039, 08 грн., та судовий збір в розмірі 5799,25 грн.

Обставини, що свідчать про поважність причин неявки відповідача в судове засідання та не повідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву полягають в наступному.

На момент звернення до суду із позовом він я вже проживав у м. Києві. Жодних повідомлень про виклик до суду він не отримував. Про існування рішення суду він дізнався від виконавчої служби.

Жодного поштового повідомлення, судові повістки до суду йому не надходили та відповідно він не отримував за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

02.03.2023 року його було визнано придатним до військової служби та призвано до Збройних Сил України. Рахується за військовою частиною НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). На даний час він є солдатом і згідно бойового розпорядження в даний час він перебуває у зоні бойових дій та несе службу.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/1975/22 від 13.12.2022 року залишено без руху.

07.03.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

В заяві вказує на те, що дійсно між ним та позивачем 29.03.2016 року було укладено договір забезпечення охорони фізичної особи підрозділами поліції охорони №71-Д/2016. Однак, твердження позивача про нібито надані послуги в період з грудня 2021 року по травень 2022 року не відповідають дійсності, оскільки це був період пандемії корнові русу та у них була усна домовленість, що на цей час послуги з охорони надаватися не будуть, та відповідно дію договору було зупинено. Також не надавалися послуги охорони й з 24.02.2022 року, після повномасштабного вторгнення рф на територію України.

Починаючи з 2020 року він проживає в м. Києві разом з родиною за адресою: АДРЕСА_3 . Під час повномасштабного вторгнення рф він записався до лав територіальної оборони, про що був укладений контракт добровольця територіальної оборони у ЗСУ.

Просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; переглянути заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/3069/22 від 13.12.2022 року та скасувати його.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд звертає увагу на те, що в заяві від 13.12.2023 року про перегляд заочного рішення відповідач зазначив свою адресу: АДРЕСА_4 , а в заяві про усунення недоліків зазначив адресу для листування: АДРЕСА_5 .

На вказані адреси були надіслані судові виклики, які повернулися на адресу суду з поміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022 року задоволено позовні вимоги Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та пені за прострочення платежу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві заборгованість за договором про забезпечення охорони фізичної особи підрозділами поліції охорони суму основного боргу у розмірі 355 577, 60 грн., пеню у розмірі 21039,08 грн. та судовий збір у розмірі 5799,25 грн.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оцінивши причини пропуску процесуального строку, зазначені заявником, суд вважає їх поважними, та вважає за необхідне поновити заявнику строк звернення до суду з цією заявою.

Судом встановлено, що згідно довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 21.07.2022 року відсутня інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як вбачається з копії договору №71-Д/2016 від 29.03.2016 року про забезпечення охорони фізичної особи підрозділами поліції охорони. З копії договору вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 . З копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , який виданий 29.10.2015 року вбачається, зо зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01.08.2022 року відкрите загальне позовне провадження у справі за позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та пені за прострочення платежу. Підготовче провадження у справі призначене на 06.09.2022 року на 15.00 год.

Згідно довідки помічника судді від 01.08.2022 року, вихідна поштова кореспонденція по цими вільній справі №711/3069/22 оформлена для направлення адресатам, але не передана для відправлення, у зв`язку з відсутністю фінансування.

08.09.2022 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 направлено виклик в судове засідання на 14:00 год. 29.09.2022 року.

Згідно довідки секретаря судових засідань від 08.09.2022 року, вихідна поштова кореспонденція по цими вільній справі №711/3069/22 оформлена для направлення адресатам, але не передана для відправлення, у зв`язку з відсутністю фінансування.

29.09.2022 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 направлено виклик в судове засідання на 15:00 год. 07.11.2022 року.

30.09.2022 року позивачем, за власний рахунок на адресу відповідача - АДРЕСА_1 направлено судову повістку про виклик в судове засідання та копію позовної заяви з додатками.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2022 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 01.12.2022 року на 15.00. год.

09.11.2022 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 направлено виклик в судове засідання на 15:00 год. 01.12.2022 року. Також, в цей же день, був здійснений виклик відповідача в судове засідання, призначене на 01.12.2022 року шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України.

23.11.2023 року на адресу Придніпровського районного суду повернувся конверт з судовою повісткою та копією позовної заяви для відповідача без зазначення причин не вручення.

02.12.2022 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 направлено виклик в судове засідання на 08:45 год. 22.12.2022 року.

20.12.2022 року вказаний виклик повернутий на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ч.5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд також звертає увагу на норми ч. 3 ст. 131 ЦПК України, якими передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

В заяві про скасування заочного рішення відповідач зазначив про те, що його місцем постійного проживання та перебування є м. Київ.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі-Закон) реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Будь-яких доказів, які підтверджують те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідача є м. Київ, ним суду не надано. Контракт добровольця територіальної оборони у ЗСУ від 12.04.2022 року не є таким доказом.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 судом належним чином, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 128 ч.5, ч.8 п.4, 223 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, а тому, враховуючи норми ст.ст. 280-281, 223 ч.4 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів, за відсутності відзиву на позов та зі згоди позивача і постановив заочне рішення.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем в конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідач повідомлявся належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи судом першої інстанції при вирішенні спору. При цьому, не скористався правом подати відзив на позов та брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляв про місце свого перебування/знаходження, засоби зв`язку, незважаючи на обов`язок, що передбачений нормами ЦПК України.

Отже, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини про не повідомлення та не обізнаність про судові засідання не знайшли свого підтвердження. Заявником жодним чином не наведено обставин поважності причин не подання відзиву на позовну заяву та неявку в судові засідання. Також заявником не надано відповідні документи, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Слід також зазначити, що й інші наведені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення обставини, не впливають на зміст оскаржуваного рішення суду і не дають підстав для його скасування.

Таким чином, зазначені стороною відповідача обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині 1 ст. 288 ЦПК України, в зв`язку з чим, в її задоволенні слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 128, 223, 280, 281, 268, 287, 288 ЦПК України суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі до суду заяви про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022 року у справі № 711/3069/22 за позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та пені за прострочення платежу.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2022 року у справі № 711/3069/22 за позовом Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги охорони та пені за прострочення платежу -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області в загальному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: Р. В. Демчик