Справа № 2-5998/10
Провадження № 4-с/522/68/24
УХВАЛА

19 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНАНС ГРУП", Одеська обласна дирекція Акціонерного товариства "Райффайзен Банк ", ОСОБА_2 , Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНАНС ГРУП", Одеська обласна дирекція Акціонерного товариства "Райффайзен Банк ".

Скарга обґрунтована тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2010 у справі № 2-5998/2010 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції. Надалі під час примусового виконання вказаного рішення на майно боржника накладались обтяження. У подальшому право вимоги Публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль» було відступлено Публічному акціонерному товариству «Комерційний індустріальний банк», яке у подальшому відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп». Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» товариство не має будь-яких претензій фінансового характеру до ОСОБА_1 за кредитним договором. Враховуючи припинення зобов`язання за рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-5998/10, під час примусового виконання якого накладені арешти на майно ОСОБА_1 , відсутня законна необхідність у продовженні дії таких арештів. Станом на сьогоднішній день відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які виконавчі провадження. Однак, державний виконавець відмовив у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , що і стало підставою для звернення до суду із скаргою.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали скарги передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою суду від 29.07.2024 скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінанс груп", Одеська обласна дирекція Акціонерного товариства "Райффайзен Банк ", з призначенням до судового розгляду.

09.08.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду від Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на скаргу, у якому останній просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що виконавче провадження було завершено відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а закінчення виконавчого провадженян та скасування заходів передбачалось ст. 39 зазначеного закону, при завершенні виконавчого провадження з боржника не стягнуто борг у повному обсязі, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Скасовуючи арешт у судовому порядку боржник уникає обов`язкової оплати на користь держави виконавчого збору.

28.08.2024 до суду від представника ОСОБА_1 надійшли пояснення, у яких останній зазначає, що відзив не містить постанови про стягнення виконавчого збору, а також відомостей про дату її винесення. Посилається на те, що станом на сьогоднішній день заборгованість у ОСОБА_1 відсутня, а відділом державної виконавчої служби не надані докази наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2024 залучено до участі у справі Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якості заінтересованої особи у справі.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд встановив наступне та дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2010 у справі № 2-5998/2010 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції, стягнуто содідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції 1) заборгованість за кредитним договором № 014/78002/85/84738 від 23.10.2007 року в сумі 2 703 132,05 гривень; 2) судові витрати в сумі 1820,00 гривень.

Рішення суду набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Згідно відомостей, наданих Овідіопольським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), матеріали виконавчого провадження знищені за строками зберігання.

Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надав витребувані матеріали виконавчого провадження № 22997586 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10 Приморського районного суду м. Одеси, виданого 15.09.2010, причини ненадання витребуваних матеріалів не повідомив.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у період з 18.11.2010 по 25.06.2011 перебувало виконавче провадження № 22997586 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ООД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у розмірі 2 704 952,05 гривень.

Вказане виконавче провадження закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на 25.06.2011, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У період з 03.08.2011 по 24.11.2011 в Овідіопольському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 28055820 з примусового виконання вказаного вище виконавчого документа, яке завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на 24.11.2011, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пунктом 4.9.3.Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.99 (надалі по тексту Інструкція № 74/5), у редакції, чинній станом на 25.06.2011, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець до копії постанови про закінчення виконавчого провадження додає копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на 25.06.2011 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 4.10.2 Інструкції № 74/5 якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби не передбачало зняття арешту, накладеного на майно боржника і у Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції був відсутній обов`язок знімати арешт з майна боржника при направленні виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби 25.06.2011.

Також, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на 24.11.2011, не встановлювався обов`язок державного виконавця знімати арешт, накладений на майно боржника, та скасовувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11, провадження № 61-38147св22, дійшов висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

Отже, завершення 24.11.2011 виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачало обов`язку зняття арешту з майна боржника.

У подальшому у період з 15.02.2013 по 15.02.2013 у Приморському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 36596178 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ООД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у розмірі 2 704 952,05 гривень, яке завершене на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент прийняття рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавчого провадження» (у редакції, чинній станом на 15.02.2013) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 15.02.2013) не встановлювався обов`язок державного виконавця знімати арешт, накладений на майно боржника, та скасовувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, завершення 13.05.2013 виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачало зняття арешту з майна боржника.

У подальшому у період з 08.05.2014 по 27.05.2015 в Овідіопольському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 43216827 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010, яке було завершене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент прийняття рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавчого провадження» (у редакції, чинній станом на 27.05.2015) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 27.05.2015) не встановлювався обов`язок державного виконавця знімати арешт, накладений на майно боржника, та скасовувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, завершення виконавчого провадження з цієї підстави провадження не передбачало зняття арешту з майна боржника.

Згідно відомостей, наданих Овідіопольским відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області та Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, у подальшому не відкривались виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси.

З викладеного вбачається, що підстави завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси, не передбачала зняття арешту з майна боржника.

В той же час, подання скарги ОСОБА_1 викликано тим, що на подану ним 27.05.2024 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту з майна відділ державної виконавчої служби відмовляється знімати арешт, накладений під час примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси.

Тож суду слід встановити чи правомірною є відмова Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у знятті арештів з майна ОСОБА_1 , накладених під час примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2010 у справі № 2-5998/2010 та чи існує законна мета продовження дії цих обтяжень на теперішній час.

30.03.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Первісний кредитор) та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4419, відповідно до якого первісноий кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). За цим договором відступлено право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 78002/85/84738 від 23.10.2007.

У подальшому право вимоги ОСОБА_1 за іпотечним договором, який забезпечує виконання зобов`язань за кредитними договором відступлено від ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп».

Як вбачається з довідки про відсутність заборгованості № 1/05 від 07.05.2024, виданої ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» ОСОБА_1 , станом на 07.05.2024 заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», яке є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України на підставі Договорів про відступлення права вимоги від 30.03.2017 за кредитним договором №014/78002/85/84738 від 23.10.2007, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 відсутня. Товариство не має будь-яких претензій фінансового (майнового) характеру до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/78002/85/84738 від 23.10.2007.

З аналізу Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувача.

Подаючи до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту представник Серебрякова М.Л. посилався на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси, завершено, а заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Укрфінанс Груп», якому було відступлено право вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль», погашена добровільно після завершення виконавчого провадження, однак, арешт з майна заявника не знято.

У матеріалах справи відсутні докази того, що органами державної виконавчої служби під час примусового виконання виконавчого листа № 2-5998/10, виданого 15.09.2010 Приморським районним судом м. Одеси, виносились постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження. Відсутні відомості про суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які підлягали стягненню з Серебрякова М.Л. на підставі відповідних постанов державного виконавця, а також докази того, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуті з ОСОБА_1 .

Згідно відомостей про виконавче провадження, які збережені в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо виконавчого провадження № 4216827 з виконання виконавчого листа від 15.09.2010 № 2-5998/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси, 08.05.2014 було відкрито виконавче провадження, 10.06.2014 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 27.05.2016 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Будь-які відомості щодо стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження відсутні.

Згідно відомостей про виконавче провадження, які збережені в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо виконавчого провадження № 22997586 з виконання виконавчого листа від 15.09.2010 № 2-5998/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси, на виконанні у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у період з 18.11.2010 по 25.06.2011 перебувало виконавче провадження № 22997586, в системі відсутні відомості щодо винесення про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

За таких обставин доводи Овідіопольского відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неможливості скасування арешту у зв`язку з наявністю нестягнутого виконавчого збору та витрати виконавчого провадження, спростовуються наявними у справі доказами та є безпідставними.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони». До того ж, верховенство права, як один із основоположних принципів демократичного суспільства, є невід`ємною частиною всіх статей Конвенції.

У рішенні у справа «Свіргунець проти України» (Заява № 38262/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що оскільки другий абзац статті 1 Першого протоколу до Конвенції повинен тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого в першому реченні цієї статті, має існувати розумна пропорційність між застосованими засобами та переслідуваною метою: Суд повинен визначити, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу щодо цього та інтересами відповідної окремої компанії (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Г.І.Е.М.С.Р.Л. та інші проти Італії» [ВП] (G.I.E.M.S.R.L. and Others v. Italy) [GC], заява № 1828/06 та 2 інші заяви, пункт 293, від 28 червня 2018 року).

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11 дійшов висновку, що враховуючи добровільне погашення боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, висновок суду апеляційної інстанції про визнання бездіяльності виконавчої служби щодо зняття арешту з майна заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, є законним та обґрунтованим.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01.11.2021 у справі № 21/170-08, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19).

За таких обставин, бездіяльність державного виконавця Овідіопольского відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арештів, накладених під час примусового виконеання виконавчого листа від 15.09.2010 № 2-5998/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси, є неправомірною, а заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-83, 89, 260, 447, 450 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНАНС ГРУП", Одеська обласна дирекція Акціонерного товариства "Райффайзен Банк ", ОСОБА_2 , Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з всього майна (рухомого та нерухомого) та нерухомого майна земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , які накладені постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 22997586, винесеною Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18.11.2010 року та постановою про арешт майна боржника, б/н, винесеної Овідіопольським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.06.2014.

Зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 10584125; зареєстровано: 08.12.2010 10:24:58 за № 10584125 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2 ; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП N? 22997586, 18.11.2010, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, д/в ОСОБА_3 , вик. лист № 2-5998/10 від 15.09.2010, який видав Приморський р/с м. Одеси; об?єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Код: АДРЕСА_2 ; обтяжувач: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048685, 65026, Одеська обл., м. Одеса, Польський узвіз, 6, тел. (0482) 37-62-97, ; заявник: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048685, 65026, Одеська обл., м. Одеса, Польський узвіз, 6; - номер запису про обтяження: 5986946 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 12.06.2014 15:06:17; державний реєстратор: Колесніченко Ірина Сергіївна, Овідіопольське районне управління юстиції, Одеська обл.; документи, подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: б/н, виданий 10.06.2014, видавник: відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13731123 від 12.06.2014 15:28:57, Колесніченко Ірина Сергіївна, Овідіопольське районне управління юстиції, Одеська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб?єкт обтяження: Держава, Орган державної влади, Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Код , країна реєстрації: Україна Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна; тип об?єкта: земельна ділянка; цільове призначення: цільове призначення не вказано; адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 26.12.2024.

Суддя Юлія ЧОРНУХА