Справа № 643/3389/22
Провадження № 2/643/171/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування та пені

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (позивач) просить стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (відповідач): суму страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в загальній сумі 335076,73 грн.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 16.07.2022 по 22.12.2022 у розмірі 5327,72 грн.; інфляційну складову боргу за час прострочення у розмірі 37512,99 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 4378,95 грн.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Позивач є власником транспортного засобу AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 (Автомобіль). Між позивачем та відповідачем 02.06.2021 укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268 (Договір), згідно з умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку з Автомобілем здійснити страхову виплату позивачу. 30.05.2022 під час перебування Автомобіля на паркувальному майданчику, Автомобіль був пошкоджений. Згідно з умовами Договору зазначена подія є страховим випадком. Всупереч умовам Договору, відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2023 позов залишений без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01.06.2023 скасовано ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2023, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області пояснення позивача, надані на місці події, протокол огляду місця події та фотознімки з місця події у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001295 від 31.05.2022.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи.

Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження

Відповідач 24.01.2023 надав відзив, у якому заперечував проти позову. В обґрунтування зазначив, що згідно з проведеним ДП «Центр експертних досліджень» на замовлення відповідача експертним дослідженням (висновок експерта ОСОБА_3 № 045-22 від 28.07.2022), пошкодження Автомобіля не могли утворитись за обставин, зазначених позивачем, а саме при наїзді на передню частину нерухомого Автомобіля якогось рухомого об`єкту. Ураховуючи наведене, вказана позивачем подія не є страховим випадком, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Позивач 06.02.2023 надав відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позову, посилаючись на неповноту висновку експерта ОСОБА_3 № 045-22 від 28.07.2022. Зокрема, зазначив, що при підготовці висновку експерт ОСОБА_3 посилався на те, що Автомобіль був пошкоджений іншим транспортним засобом. Між тим вказані вихідні дані позивачем не повідомлялись. Крім того, висновок не містить повного, всебічного дослідження інших обставин виникнення пошкоджень Автомобіля.

23.06.2023 позивач надав суду висновок експертів № 5595/13080-13081 від 28.03.2023, підготовлений експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», згідно з яким на Автомобілі відсутні пошкодження, які б свідчили про знаходження його в рухомому стані.

25.09.2023 відповідач надав суду висновок експерта № 040-23 від 15.09.2023, складений судовим експертом Автономовим М.В., згідно з яким пошкодження Автомобіля не могли статись при перебуванні Автомобіля в нерухомому стані.

У судовому засіданні 20.05.2024 позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав у повному обсязі. Наполягав, що під час виникнення пошкоджень Автомобіль перебував на паркувальному майданчику в нерухомому стані.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.05.2024 заперечувала проти позову. Наполягала, що під час виникнення пошкоджень Автомобіль не міг перебувати в нерухомому стані та позивачем надано недостовірну інформацію щодо обставин виникнення пошкоджень Автомобіля, у зв`язку з чим зазначена подія не є страховим випадком.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Позивачем є власником Автомобіля AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

02.06.2021 між позивачем (страхувальником) та відповідачем (страховиком) укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268, предметом якого є майнові інтереси позивача, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням Автомобілем.

Згідно з Договором, страхова сума складає 1987204,00 грн. Франшиза зі іншими страховими випадками, крім викрадення та конструктивної загибелі Автомобіля, складає 0 %. До страхових випадків відноситься в тому числі: пошкодження (знищення) Автомобіля та/або його ДО внаслідок події, яка сталась під час руху Автомобіля, внаслідок якого завдані матеріальні збитки; пошкодження (знищення) Автомобіля та/або його ДО внаслідок протиправних дій третіх осіб, не пов`язаних із незаконними заволодінням Автомобілем та додатковим обладнанням в цілому, а також його окремих частин, вузлів, деталей; пошкодження (знищення) Автомобіля та/або ДО внаслідок стихійного лиха (повінь, буря, ураган, смерч, цунамі, шторм, злива, град, обвал, лавина, оповзень тощо), падіння дерев та інших предметів, зіткнення з тваринами, пожежі або вибуху.

Відповідно до п. 20.5. Договору страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з моменту отримання останнього документу згідно з умовами Договору. Строк виплати страхового відшкодування за ДТП, ПДТО та ІВП складає 10 робочих днів після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно з п. 19.1.3. Договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення.

30.05.2022 позивач звернувся до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області з заявою про скоєння злочину, згідно з якою просив притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка 30.05.2022 в період часу з 07-00 до 10-20, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка», пошкодила його Автомобіль не встановленим на теперішній час шляхом.

Згідно з поясненнями позивача від 30.05.2022, наданими на ім`я начальника Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, 30.05.2022 приблизно о 7-00 год. він приїхав на Автомобілі до свого гаражу, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка». Оскільки в гаражному кооперативі дуже вузький проїзд для автомобілів, він запаркував Автомобіль на паркувальному майданчику перед комплексом. Автомобіль в момент залишення був у новому, неушкодженому стані. В гаражі він займався власними справами приблизно до 10-20 год. Коли він вийшов на паркувальний майданчик, то побачив, що Автомобіль має механічні ушкодження пошкоджена решітка радіатора, капот, ліва фара, ліве переднє крило, заднє скло. На парковці, крім його Автомобіля, нікого не було, хто міг пошкодити Автомобіль, він не знає.

З протоколу огляду місця події від 30.05.2022, складеного працівниками поліції, вбачається, що проведений огляд пошкодженого Автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка». До протоколу огляду місця події додані фотографії, на яких зафіксовані місце розташування Автомобіля та його пошкодження.

31.05.2022 позивач на адресу відповідача направив заяву-повідомлення (Автокаско) про пошкодження Автомобіля

08.06.2022 складений протокол технічного огляду КТЗ, в якому зафіксовані пошкодження Автомобіля.

Згідно з рахунком від 16.06.2022, складеним ТОВ «Альфа Харків Восток», вартість ремонту Автомобіля складає 281954,23 грн.

Відповідно до рахунку № 000000339 від 15.06.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість робіт із фарбування Автомобіля складає 53122,50 грн.

17.06.2022 позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, згідно з якою у зв`язку із страховим випадком, який стався 30.05.2022, просив перерахувати грошові кошти на рахунок офіційного дилера AUDI в м. Харків ТОВ «Альфа Харків Восток».

Листом № 2106/18 від 23.09.2022 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на висновок ДП «Центр експертних досліджень», згідно з яким комплекс механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві про подію відповідача, та не могли статись за заявленими позивачем обставинами пригоди.

Згідно з висновком експерта № 045-22 від 28.07.2022, складеним ДП «Центр експертних досліджень» (експерт ОСОБА_3 ) на замовлення відповідача, комплекс механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві позивача про подію. Утворення комплексу механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля, з технічної точки зору, не могло статись за заявленими позивачем обставинами пригоди, а саме при перебуванні Автомобіля в нерухомому стані.

Відповідно до висновку експертів № 5595/13080-13081 від 28.03.2023 за результатами проведення комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (експерти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) на замовлення позивача, характер та механізм утворення механічних пошкоджень передньої та задньої частини Автомобіля не виключає той факт, що в момент виникнення вказаних пошкоджень Автомобіль знаходився в нерухомому стані. На Автомобілі пошкодження, які б свідчили про знаходження в рухомому стані, відсутні. Пояснення позивача щодо обставин, за яких виникли пошкодження на Автомобілі, з технічної точки зору, відповідають встановленому експертним шляхом механізму їх утворення. Встановити, чи могли утворитись пошкодження на Автомобілі внаслідок нанесення ударів по ньому яким-небудь предметом третіми особами, скидання, падіння на транспортний засіб якого-небудь стороннього об`єкту (об`єктів), а також встановити тип, родові або інші характерні ознаки стороннього об`єкту, експертним шляхом неможливо.

Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_3 № 040-23 від 15.09.2023, складеним на замовлення відповідача, комплекс механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля за своїм характером, динамікою та локалізацією, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві позивача про подію. Утворення комплексу механічних пошкоджень елементів та частин Автомобіля, з технічної точки зору, не могло статись за заявленими позивачем обставинами пригоди, а саме при перебуванні Автомобіля в нерухомому стані в заявленій обстановці.

Згідно з показаннями експерта ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновки проведених ним експертиз та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у русі, тобто не був у нерухомому стані.

Відповідно до показань експерта ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом ОСОБА_6 експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Зазначив, що пошкодження заднього скла Автомобіля скоріше за всього утворились від дій людини. Пошкодження передньої частини Автомобіля схожі на пошкодження, які спричинені вантажним автомобілем під час руху останнього заднім ходом. Показав, що пошкодження Автомобіля не характерні для механізму виникнення ДТП, коли Автомобіль скотився в кювет, на можливості якого зазначала представник відповідача. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та додатково їх підтверджують. Зазначив, що пошкодження Автомобіля, зафіксовані на фотографіях з місця події, відповідають пошкодженням, які були на фотографіях, що досліджувались експертом під час підготовки висновку.

Згідно з показаннями експерта ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом ОСОБА_5 експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень Автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Заперечив можливість утворення пошкоджень заднього скла від детонації внаслідок зіткнення переднього бамперу Автомобіля з іншим об`єктом, посилаючись на те, що переднє скло Автомобіля є цілим. Зазначив, що комплекс пошкоджень Автомобіля утворився при одних обставинах. Під час руху Автомобіля вперед такі механічні пошкодження не можуть виникнути. Ознаки з`їзду Автомобіля в кювет відсутні. Показав, що під час проведення експертизи ними розглядались обидва варіанти знаходження Автомобіля в нерухомому стані та його знаходження в русі. Зазначив, що утворення пошкоджень Автомобіля внаслідок взаємодії з деревом, стовпом тощо є неможливим. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_6 показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та узгоджуються з вказаними висновками. Зазначив, що на фотографіях з місця події номерний знак Автомобіля знаходиться на землі біля переднього бамперу, що підтверджує, що Автомобіль в момент виникнення пошкоджень перебував у нерухомому стані - адже якщо б Автомобіль рухався, номерний знак був би під Автомобілем, а не перед ним.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст. 980 ЦК України).

Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Загальні умови страхового продукту визначаються на підставі внутрішньої політики з андеррайтингу та внутрішньої політики з розроблення та впровадження страхових продуктів, розроблених та затверджених страховиком відповідно до вимог до розроблення таких політик, встановлених нормативно-правовими актами Регулятора (ч. 1 ст. 89 Закону України «Про страхування»).

Договір страхування укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину, та оформляється у паперовій формі або у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", або в порядку, передбаченому законодавством про електронну комерцію (ст. 97 Закону України «Про страхування»).

Страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк (п. 1 ч. 1 ст. 92 Закону України «Про страхування»).

У разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (ч. 3, 4 ст. 102 Закону України «Про страхування»).

Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, вчинених у стані крайньої необхідності або необхідної оборони, або випадків, визначених законом чи міжнародними звичаями; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвело до настання страхового випадку; 3) подання страхувальником неправдивих відомостей про об`єкт страхування, обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла. Якщо збиток відшкодований частково, страхова виплата здійснюється з вирахуванням суми, отриманої від зазначеної особи як відшкодування збитків; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником (особою, визначеною у договорі страхування або законодавством) про настання страхового випадку без поважних причин або невиконання інших обов`язків, визначених договором страхування або законодавством, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт, причини та обставини настання страхового випадку або розмір заподіяної шкоди (збитків); 6) наявність обставин, які є винятками із страхових випадків та обмеженнями страхування, передбаченими договором страхування; 7) наявність інших підстав, встановлених законодавством, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом (ч. 2 ст. 104 Закону України «Про страхування»).

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).

Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Щодо позовних вимог

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, згідно з якими відповідач виплатив би страхове відшкодування позивачу в разі, якщо б Автомобіль на момент виникнення пошкоджень перебував у нерухомому стані, тобто пошкодження стались би за обставин, зазначених позивачем. Проте згідно з висновками, підготовленими експертом ОСОБА_3 , Автомобіль на момент спричинення пошкоджень перебував у русі, що свідчить про надання позивачем неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку. Ураховуючи наведене, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Таким чином, ключове питання, відповідь на яке повинен надати суд під час розгляду даної справи чи перебував Автомобіль під час спричинення пошкоджень в нерухомому стані, як зазначав позивач, або ж у русі, як зазначав відповідач.

Сторонами надані протилежні висновки експертів з вказаного питання.

Згідно з висновками, підготовленими експертом ОСОБА_3 на замовлення відповідача, Автомобіль під час спричинення пошкоджень перебував у русі.

Відповідно до висновків експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Федорченка В.І. та ОСОБА_6 , підготовлених на замовлення позивача, Автомобіль під час спричинення пошкоджень перебував у нерухомому стані.

Оцінюючи висновок експерта ОСОБА_3 , суд керується таким.

У вказаному висновку зазначено, що з пояснень водія встановлено, що невідомий (невстановлений) транспортний засіб мав наїхати своєю передньою чи задньою частиною на передню частину нерухомого Автомобіля, деталі якої зазнали механічних пошкоджень. В подальшому, обґрунтовуючи вказаний висновок, експерт ОСОБА_3 також вказав, що утворення комплексу перелічених механічних пошкоджень не могло статись при наїзді на передню частину нерухомого Автомобіля якогось рухомого об`єкту, у тому числі якогось іншого транспортного засобу будь-якого типу, як зазначено в поясненнях.

Проте ані в письмових пояснення позивача, які аналізувались експертом та відображені у висновку у вигляді сканкопії, ані в письмових поясненнях позивача, які надавались працівникам поліції на місці події, ані в позовній заяві та усних поясненнях, які надавались безпосередньо в суді, позивач не описував зазначений експертом механізм виникнення пошкоджень а саме наїзд іншого транспортного засобу на передню частину Автомобіля. У всіх поясненнях, які надавались позивачем, у тому числі письмових поясненнях, які аналізувались експертом та відтворені у вигляді сканкопії в його висновку, позивач лише зазначав, що залишив Автомобіль на території паркувального майданчику, а коли повернувся, виявив на ньому пошкодження.

Таким чином, позивачем не надавались пояснення відносно того, що ДТП відбулось саме внаслідок наїзду іншого автомобіля на передню частину його Автомобіля. На вказану обставину звертав увагу і позивач в ході розгляду справи, коментуючи висновок експерта ОСОБА_3 .

За таких обставин суд констатує, що експертом ОСОБА_3 під час підготовки висновку використовувались некоректні вихідні дані, оскільки позивач не описував механізм виникнення ДТП, виходячи з якого експерт проводив дослідження.

Під час його допиту в суді експерт ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свій висновок, неодноразово зазначав, що локалізація пошкоджень Автомобіля носить накопичувальний характер. Дані пошкодження характерні для контактної взаємодії Автомобіля із стаціонарним об`єктом. На місці пригоди відсутні елементи Автомобіля, що свідчить, що взаємодії на місці події не було. Пошкодження заднього скла не могли бути утворені при нерухомому стані, оскільки на місці відсутні частини розбитого скла. Місце ДТП він оцінював по фотокартках.

Таким чином, експерт ОСОБА_3 в обґрунтування висновку щодо неможливості утворення пошкоджень Автомобіля за обставин, вказаних позивачем, неодноразово посилався на відсутність скла та інших елементів Автомобіля на місці події, що ним встановлено на підставі дослідження фотографій.

Між тим судом встановлено, що фотографії, які досліджувались експертом, зроблені не на місці події, а в іншому місці на спеціальному майданчику. Вказані обставини підтверджуються пояснення позивача, згідно з якими після того, як працівники поліції оглянули місце події та зробили його фотографії, він забрав Автомобіль та зателефонував страховому агенту. Потім, керуючись вказівками страхового агенту, він сфотографував Автомобіль, який при цьому перебував не в місці події, а в іншому. Крім того, зазначені обставини підтверджуються даними фотографій, які зроблені працівниками поліції на місці події, та фотографій, які досліджувались експертом з вказаних фотографій вбачається, що вони зроблені в різних місцях.

Таким чином, доводи експерта ОСОБА_3 відносно того, що висновки його експертизи підтверджуються фактом відсутності скла та елементів Автомобіля на місці події, є непереконливими, оскільки експертом досліджувались не фотографії з місця події (де був пошкоджений Автомобіль), а фотографії, зроблені в іншому місці.

На запитання суду, яким чином, якщо Автомобіль під час виникнення пошкоджень був у русі, могло бути пошкоджено заднє скло, а задній бампер залишився цілим, експерт ОСОБА_3 відповів, що заднє скло могло бути пошкоджено від детонації внаслідок контактування передньої частини Автомобіля тобто внаслідок контактування передньої частини Автомобіля з іншим об`єктом, багажник Автомобіля міг тимчасово зігнутись, заднє скло могло здетонувати, після чого багажник міг знову прийняти початкову форму.

На запитання суду, якою повинна бути швидкість Автомобіля, щоб від детонації пошкодилось заднє скло, експерт відповів, що вказане питання ним не досліджувалось і він не може відповісти на нього.

На запитання суду, чи могли пошкодження передньої частини Автомобіля утворитись під час його руху з такою швидкістю, від якої внаслідок детонації пошкоджується заднє скло, експерти також відповів, що вказане питання ним не досліджувалось та виходить за межі проведеної ним експертизи.

На запитання, чи узгоджуються за своїм характером пошкодження передньої частини Автомобіля із пошкодженнями задньої частини, якщо виходити з того, що пошкодження заднього скла утворилось внаслідок детонації під час руху Автомобіля, експерт також відповіді не надав, зазначивши, що вказані питання ним не досліджувались

Між тим на початку допиту експерт зазначав, що для пошкодження переднього та заднього скла Автомобіля, тобто для того, щоб лопнуло й заднє скло, необхідно, щоб швидкість Автомобіля була приблизно 100 км/год.

За таких обставин суд позбавлений можливості з`ясувати, яким чином експерт ОСОБА_3 дійшов висновку, що пошкодження заднього скла Автомобіля могли утворитись від детонації внаслідок контактування передньої частини Автомобіля з іншим об`єктом адже для такої детонації необхідно досягнення Автомобілем певної швидкості руху та, як наслідок, певної сили удару при зіткненні. Між тим експертом питання щодо швидкості руху Автомобіля не досліджувалось.

Також експерт ОСОБА_3 показав, що пошкодження передньої частини Автомобіля могли бути утворені від одної ДТП, задньої від іншої ДТП, а також що вказані пошкодження могли бути утворені від однієї ДТП. Крім того, експерт зазначив, що заднє скло могло бути пошкоджено через його взаємодію з виступаючим об`єктом.

На уточнююче запитання суду з проханням описати конкретний механізм виникнення ДТП під час руху Автомобіля експерт зазначив, що пошкодження передньої частини Автомобілі утворились при наїзді на якийсь стаціонарний об`єкт, а пошкодження заднього скла могли утворитись як при одному ДТП, так і при іншому.

Таким чином, за показаннями експерта ОСОБА_3 , пошкодження Автомобіля можуть бути наслідками як декількох окремих ДТП, так і одної. При цьому експерт ОСОБА_3 наполягав, що під час виникнення пошкоджень Автомобіль перебував у русі.

Таким чином, висновок експерта ОСОБА_3 щодо обставин виникнення пошкоджень Автомобіля значної мірою носить ймовірний характер, оскільки експертом зазначено на значній кількості можливих, за його доводами, варіантів утворення пошкоджень Автомобіля.

Між тим у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зазначено, що іноді всупереч закону суди розглядають висновки експертів як джерела доказів, що мають перевагу над іншими доказами, без належної їх перевірки й оцінки або переоцінюють доказове значення ймовірних висновків.

Також в обґрунтування висновку експерт ОСОБА_3 зазначив, що враховуючи вказане в заяві про подію положення Автомобіля відносно стаціонарного об`єкту (Будівля контори), при якому його ліва бокова частина була захищена цією спорудою, можливість утворення комплексу механічних пошкоджень передньої та передньо-бічної частини кузова Автомобіля за вказаних обставин та вказаній обстановці категорично виключається.

Між тим план-схема ДТП, яка аналізувалась експертом та відображена у висновку у вигляді сканкопії, не містить будь-яких даних щодо відстані між Автомобілем та вказаною вище будівлею, з яких суд мав би можливість встановити, що стіна будівлі розташована на такій відстані від Автомобіля, яка унеможливлює проїзд інших транспортних засобів та «захищає» Автомобіль.

Ураховуючи вищенаведене, суд не може визнати висновки експерта ОСОБА_3 такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи і не викликають сумнівів у їх обґрунтованості та правильності.

Суд також констатує, що висновки експерта ОСОБА_3 спростовуються висновками комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження, проведеного експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Федорченком В.І. та ОСОБА_6 , згідно з яким Автомобіль під час виникнення пошкоджень перебував у нерухомому стані та пояснення позивача щодо обставин, за яких виникли пошкодження на Автомобілі, відповідають встановленому експертним шляхом механізму їх утворення.

Під час їх допиту в суді експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали вичерпні відповіді на запитання учасників справи та суду з приводу проведеної ними експертизи, обґрунтувавши отримані ними результати, при цьому не посилаючись на неможливість надати відповідь на ті чи інші питання, які ним ставились, зокрема з підстав того, що вказані питання виходять за межі проведеного ними дослідження.

Також суд враховує, що висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» підготовлений не одним, а двома експертами, тобто є спільною узгодженою думкою двох осіб, які мають спеціальні знання у відповідній сфері науки і техніки.

Ураховуючи вищенаведене, суд надає перевагу висновку експертів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і відхиляє висновки експерта ОСОБА_3 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведений факт виникнення пошкоджень Автомобіля під час перебування останнього в нерухомому стані за обставин, вказаних позивачем. Відтак, позивачем доведена наявність підстав для отримання страхового відшкодування згідно з умовами Договору.

З наданих позивачем рахунків від 16.06.2022 та від 15.06.2022 вбачається, що загальна вартість ремонтних робіт, пов`язаних із відновленням Автомобіля, складає 335076,73 грн. (281954,23 грн. + 53122,50 грн.).

Відповідач вказаний розрахунок не оспорював, власний розрахунок суду не надав.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 335076,73 грн. та задовольняє позов у вказаній частині вимог.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 16.07.2022 по 22.12.2022, тобто за 159 днів, у розмірі 5327,72 грн., суд керується таким.

З доводів позивача та наданих ним скріншотів листування у месенджері «Вайбер» вбачається, що заяву на виплату страхового відшкодування позивач направив відповідачу у вказаному месенджері 17.06.2022.

Представник відповідача на уточнююче запитання суду зазначила, що отримання заяв на виплату страхового відшкодування в такий спосіб є звичайною діловою практикою відповідача та вона не заперечує факт отримання відповідачем вказаної заяви 17.06.2024.

За таких обставин рішення про виплату страхового відшкодування відповідач згідно з умовами п.20.5. Договору повинен був прийняти протягом 10 робочих днів з дати отримання заяви, а саме до 01.07.2022 включно, а виплатити страхове відшкодування протягом 10 робочих днів після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, а саме до 15.07.2022 включно.

Відповідно, з 16.07.2022 розпочалось прострочення виплати страхового відшкодування.

Розмір пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування, нарахованої на підставі п. 19.1.3. Договору, за вказаний позивачем період складає 5327,72 грн. (335076,73 грн. х 0,01 % х 159 днів).

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 5327,72 грн. та задовольняє позов у вказаній частині вимог.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу за час прострочення за період з 16.07.2022 по 22.12.2022, тобто за 159 днів, у розмірі 37512,99 грн., та 3% річних від простроченої суми за вказаний період у розмірі 4378,95 грн., суд керується таким.

Право позивача на стягнення вказаних сум ґрунтується на положеннях ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розмір 3 % річних від простроченої суми складає 4378,95 грн. (335076,73 грн. х 3 % х 159 днів/365 днів).

Розмір інфляційних втрат за вказаний період згідно з проведеними судом розрахунками складає 23723,25 грн.

Позивачем пред`явлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 37512,99 грн., виходячи з індексу інфляції за 2022 рік у розмірі 25,7 % (335076,73 грн. х 25,7 % х 159 днів/365 днів).

Суд не погоджується із вказаними розрахунками, оскільки втрати позивача від знецінення національної валюти (інфляційні втрати), на переконання суду, необхідно розраховувати виходячи не із середнього рівня інфляції за рік та загальної кількості днів прострочення, яке це зробив позивач, а виходячи із конкретно визначеного розміру інфляції за кожний конкретний місяць року, в якому було допущене прострочення.

За таких обставин суд у повному обсязі задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4378,95 грн. та частково задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 23723,25 грн.

Всього суд стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 368506,65 грн. (страхове відшкодування в розмірі 335076,73 грн. + пеня в розмірі 5327,72 грн. + 3 % річних у розмірі 4378,95 грн. + інфляційні втрати в розмірі 23723,25 грн.).

Щодо судових витрат

Згідно з актом № 5595/13080-13081 від 28.03.2023, позивачем під час розгляду даної справи понесені витрати в розмірі 20074,32 грн. на проведення на його замовлення комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження № 5595/13080-13081 від 28.03.2023, підготовленого Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса».

Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на проведення експертизи № 5595/13080-13081 в розмірі 19350,22 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування та пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти в загальному розмірі 368506,65 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на проведення експертного дослідження № 5595/13080-13081 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» в розмірі 19350,22 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) на користь держави судовий збір у розмірі 3685,06 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.07.2024.

Суддя Д.А. Крівцов