ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 552/2073/23

провадження № 61-1193св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого- Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гришко Інни Юріївни на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що18 листопада 2011 року між ним та відповідачкою зареєстрований шлюб.

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року у справі № 552/4201/21 розірвано шлюб між ним та відповідачкою та стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначав, що з часу ухвалення вказаного судового рішення його матеріальний стан змінився, так як в іншому шлюбі у нього народилася дитини, а також на його утриманні перебуває дружина, у зв`язку з її декретною відпусткою, та літні батьки, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2023 року, ухваленим у складі судді Шаповал Т. В., позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий Київським районним судом м. Полтави на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року № 552/4201/21, відкликано.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що матеріальний стан платника аліментів змінився, так як на його утриманні перебуває малолітній син та дружина, що є підставою для зміни розміру аліментів, які стягнуті з позивача рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року у справі № 552/4201/21.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2023 року скасовано. Ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 610,40 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що зменшення розміру аліментів можливе лише у разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини в іншому шлюбі. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, а наявність іншої дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та їх доводів

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гришко І. Ю. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Позивач довів факт зміни його матеріального становища внаслідок народження у другому шлюбі сина, а також те, що на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї.

Отже, позивач довів обставини, на підставі яких допускається зменшення розміру аліментів.

Підставами касаційного оскарження постанови апеляційного суду представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2024 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У березні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб.

У шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2021 року у справі № 552/4201/21 шлюб, зареєстрований 18 листопада 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

27 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 .

Станом на 31 березня 2023 року заборгованість за аліментами, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на утримання дитини ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа Київського районного суду м. Полтави № 552/4201/21 від 14 вересня 2021 року, відсутня.

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради та отримує допомогу при народженні дитини з 01 січня 2023 року до 31 січня 2026 року у розмірі 860,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гришко І. Ю. не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гришко Інни Юріївни залишити без задоволення.

ПостановуПолтавського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець