28.06.2024 Єдиний унікальний номер 205/8488/24
Провадження 2-з/205/457/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши заяву першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Гречки Е. в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 р. перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Гречка Е. в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просила накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9435 га, кадастровий номер :03:000:2723, що знаходиться за межами населених пунктів на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, яка підлягає витребуванню у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 04340493, місцезнаходження юридичної особи: 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, проспект Миру, будинок 72 та заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , розпоряджатись земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:2723, площею 1,9435 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначила, що Маріупольською окружною прокуратурою під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, встановлено порушення вимог земельного законодавства, які потягли вибуття з державної власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області. Так, 24.02.2020 р. державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №35666262 про право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:2723, площею 1,9435 га для ведення особистого селянського господарства на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Підставою для внесення запису вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 5259-СГ від 17.10.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення». Вказаний наказ підписано начальником ГУ Держгеокадастру у Донецькій області Якименком І. Вказаним наказом начебто ОСОБА_1 передано із земель державної власності у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:2723, площею 1,9435 га для ведення особистого селянського господарства на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Водночас, відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу з аналогічними реквізитами - номером та датою - наказом № 5259-СГ від 17.10.2019 року «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні безоплатно у власність земельної ділянки площею 1,9435 га (кадастровий номер :03:000:2723) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області. Вказаний наказ підписано в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області Підгорною Т. Тобто, зміст наказу № 5259-СГ від 17.10.2019 року, фактично прийнятого Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, не відповідає змісту наказу з тими ж реквізитами, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:2723. Згідно з документами, наданими Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області листами № 10-5-0.3-1068/2-23 від 25.05.2023р. та № 10-5-0.3- 1679/2-24 від 22.05.2024, ОСОБА_1 24.04.2019 р. звертався до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №1778-СГ від 26.04.2019 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області. Надалі, ОСОБА_1 звернувся до Управління із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :03:000:2723 площею 1,9435 га для ведення особистого селянського господарства на території Урзуфської сільської ради Мангушського району. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №5259-СГ від 17.10.2019 р. «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області, розмір земельної ділянки 1,9435 га, кадастровий номер :03:000:2723 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність. Варто зазначити, що клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (із зазначенням кадастрового номеру) датовано 18 червня 2019 року, тобто до моменту державної реєстрації земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру (20 червня 2019 року). Вказане свідчить про порушення вимог п. 9 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», оскільки лише при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер та станом на 18.06.2019 р. спірна земельна ділянка ще не мала кадастрового номеру. В подальшому, Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області не приймалося ніяких наказів відносно ОСОБА_1 щодо затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки, а наказом №5259-СГ від 17.10.2019 ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Крім того, встановлено, що наказ Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області від 16.10.2019 № 5248-СГ, яким начебто затверджено проект землеустрою 6 особам, у тому числі ОСОБА_1 , не приймався Головним управлінням Держгеокадастру в Донецькій області. Так, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №10-5-0.3-1679/2-24 від 22.05.2024 встановлено, що головним управлінням фактично приймався наказ від 16.10.2019 № 5248-СГ «Про відмову у затверджені документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» громадянці ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, підтверджено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області від 16.10.2019 № 5248-СГ (на який мається посилання у наказі від 17.10.2019 № 5259-СГ) не могло бути затверджено проект землеустрою ОСОБА_1 . Відповідно до інформації з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 19.06.2023 № 10-28-0.152-5716/2-23, станом на 16.10.2019 та 17.10.2019 обов`язки начальника Головного управління виконувала ОСОБА_3 , начальник міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську цього ж Головного управління. Крім того, відповідно до інформації з Держгеокадастру України від 07.02.2024 № 10-28-0.152-1666/2-24 встановлено, що з 03.10.2019 по 20.12.2019 включно обов`язки начальника Головного управління виконувала ОСОБА_3 , начальник Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську цього ж Головного управління (на період відсторонення ОСОБА_4 ). Таким чином, 17 жовтня 2019 року саме ОСОБА_3 мала повноваження на підписання наказів з питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Крім того, відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.10.2019 № 123-то «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_3 » покладено виконання обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на ОСОБА_3 , начальника Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську, з 03 жовтня 2019 року на період відсторонення ОСОБА_4 (лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2024 № 10-28-0.152-2279/2-24). Тобто, 17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 не мав повноважень на підписання наказу № 5259-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 нібито, надано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:2723. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-1871/2-23 від 22.08.2023 встановлено, що відповідно до п.п. 1, 2 наказу Держземагенства України від 10.04.2014 № 129 «Про деякі питання реєстрації документів в автоматизованій системі діловодства» передбачена реєстрація усіх видів документів у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ». Документи головних управлінь Держземагенства в областях, що створені після дати видання цього наказу та які не зареєстровані у системі, вважати недійсними. Накази Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області підлягають обов`язковій реєстрації в системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ» та існують як електронні документи. Підстави вважати, що накази, надані Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області є недостовірними, відсутні. У системі «ДОК ПРОФ» є тільки один наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 17.10.2019 № 5259-СГ, а саме наказ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні безоплатно у власність земельної ділянки площею 1,9435 га (кадастровий номер :03:000:2723) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області. Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки :03:000:2723, а остання вибула з державної власності поза її волею. Враховуючи викладене, Маріупольською окружною прокуратурою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська пред`явлено позовну заяву в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки площею 1,9435 га. Вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:2723 без обмеження права користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача. Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач по справі ОСОБА_1 на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення повторного її відчуження, зміни її конфігурації (об`єднання, поділу) тощо, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а саме: витребування на користь держави, та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, виникає необхідність у накладені арешту на спірну земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. До яких серед інших належить накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Оскільки предметом спору є витребування земельної ділянки, що є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Між сторонами дійсно існує спір на вирішення якого позивач звернувся до суду з вказаним позовом, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження земельної ділянки внаслідок чого може бути істотно ускладнене чи взагалі унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того суду звертає увагу, що вид забезпечення позову у виді арешту земельної ділянки та заборони змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_1 , оскільки нерухоме майно фактично перебуває у його володінні, а обмежується лише будь-яка можливість відчуження його.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначену вищу земельну ділянку та заборони змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки, до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача. Останній не позбавлений права у будь-який момент звернутися до суду за скасуванням заходів забезпечення позову та навести свої доводи з цього приводу, які будуть предметом ретельного дослідження суду.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Гречки Е. в інтересах Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9435 га, кадастровий номер :03:000:2723, що знаходиться за межами населених пунктів на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, яка підлягає витребуванню у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 04340493, місцезнаходження юридичної особи: 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, проспект Миру, будинок 72.

Заборонити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , розпоряджатись земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:2723, площею 1,9435 га, змінювати її цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Копію ухвали направити відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за адресою: м.Дніпро, вул. Старокозацька, б.58, кабінет 213, ел. адреса: - для виконання.

Копію ухвали, відповідно до ч. 2ст. 157 ЦПК України, до відома направити заявнику та відповідачам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Курбанова Н. М.

.