КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 квітня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, за вимогами якого, з урахуванням заяви від 03 листопада 2021 олку, просив зобов`язати відповідачів звернутися до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання: яка технічна причина появи тріщини в стіні-перегородці квартири АДРЕСА_1 , на сьомому поверсі, поряд із сходовою клітиною; чи не пов`язується поява тріщини з побудовою стіни на восьмому поверсі біля квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку; яка вартість пошкодженого майна, внаслідок появи тріщини на стіні-перегородці квартири АДРЕСА_1 . Також позивач просив відшкодувати майнову шкоду, тобто відновити становище стіни-перегородки в кімнаті квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 , 25 березня 2024 року, засобами поштового зв`язку, подав на нього апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 заявляє клопотання, у якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, зокрема, на введення на території України воєнного стану, також вказує, що в судовому засіданні 28 березня 2022 року він участі не брав, а рішення суду не отримав.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Дарницького районного суду міста Києва ухвалено 28 березня 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.49-56).

Апеляційну скаргу позивачем подано до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 25 березня 2024 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року отримав копію ухвали про залишення його позову без руху (а.с.17), 30 жовтня 2021 року позивач направив до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.18-26), 18 грудня 2021 року ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с31).

Тобто, ОСОБА_1 було відомо про те, що в провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває дана цивільна справа, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 18 березня 2024 року звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про видачу копії рішення суду (а.с.58).

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду, ухвалене за результатами розгляду його позовної заяви. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що апелянт до 18 березня 2024 року вчиняв будь-які дії, спрямовані на те, щоб дізнатись про стан судового провадження за його позовною заявою.

З урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, ОСОБА_1 мав добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так як апеляційна скарга позивачем ОСОБА_1 подана лише 25 березня 2024 року, тобто більше ніж через рік з дня ухвалення оскаржуваного рішення суду, у даному випадку застосовуються положення ч.2 ст.358 ЦПК України, згідно яких незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційний суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Разом з тим, позивач не навів об`єктивних перешкод для подачі апеляційної скарги у встановлений законом строк, які пов`язані саме з введенням в Україні воєнного стану.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такі висновки відповідають викладеним в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №127/2897/13-ц.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 після спливу більш як одного року з дня виготовлення повного тексту рішення, а також враховуючи відсутність передбачених п.п.1 і 2 ч.2 ст.358 ЦПК України виняткових обставин, які б давали підстави для поновлення такого строку, апеляційний суд згідно приписів ч.2 ст.358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц, де Об`єднана Палата вказала, що встановлений ч.2 ст.358 ЦПК України річний строк апеляційного оскарження, при відсутності винятків, є присічним і поновленню не підлягає. Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними встановленні державами обмеження щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року). При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Така ж позиція щодо неможливості поновлення встановленого ч.2 ст.358 ЦПК України присічного річного строку апеляційного оскарження, за відсутності передбачених цією нормою винятків, сформована у цілому ряді рішень Верховного Суду, зокрема: від 24 грудня 2020 року у справі № 333/7054/16-ц, від 24 грудня 2020 року у справі № 761/22804/15-ц, від 23 грудня 2020 року у справі № 2-11205/10, від 16 грудня 2020 року справі № 2-4247/11.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2022 року необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: