Справа № 201/7574/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання Коломійчук К.Ю.

розглянувши в порядку ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу в спрощеному позовному провадженні в заочному порядку за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 795,20 грн., а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування вказує, що 06.06.2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №525138894.

Відповідно до Реєстру боржників №149 від 31.08.2021 р. до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №525138894.

20.10.2022 року між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 795,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13795,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки, відповідач порушила умови договору, станом на 31.05.2023 року має заборгованість за кредитним договором №525138894 в сумі 25 795,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13795,20 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку просив стягнути з відповідача та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 02.01.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, просила на підставі наявних в справі доказів задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. розгляд справи проводити без її участі.

Відповідачкою подано письмові пояснення (відзив) на позовну заяву в якому просила в задоволенні позову відмовити, вважаючи його необґрунтованим за відсутністю у позивача права вимоги до неї. Позивачем не надано доказів укладення договору факторингу №28/1118-01 від 31.08.2021 р. з чого неможливо встановити факт переходу права грошової вимоги за кредитним договором, або встановити предмет такого договору, розмір та предмет саме до неї. Позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги. Крім того, розрахунок заборгованості не є належним доказом заборгованості, оскільки не містить формування, складові заборгованості, містить лише загальний розмір несплаченого кредиту та відсотків, взагалі є внутрішнім документом фінансової установи з якого не можливо встановити та перевірити факт передачі коштів позичальнику в кредит. Вважає надані позивачем письмові докази у справі не належними доказами у справі. Не згодна із зазначеною сумою заборгованості, вважає, що не була ознайомлена саме з тими умовами договору та паспортом споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ» до договору, копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задоволити, зазначив, що договори укладались відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Наявність електронних підписів сторін підвереджує їх волю, спрямовану на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З метою надання вичерпної інформації позивач звернувся до Первісного кредитора, з електронними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме розрахунку заборгованості, який отримали, де міститься детальна інформація щодо заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.4.1 Договору невід`ємною частиною є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору, уклавши такий договір. Позичальник підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця. Відповідно до п.4.2 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах в якості підпису буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, який має таку саму юридичну силу як і власноручний. Відповідач правом споживача відмовитися в односторонньому порядку від укладеного договору не скористалася.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. На спростування доводів відповідача позивачем для підтвердження переходу прав вимоги звернувся до Первісних кредиторів та надав витяг з реєстру прав вимоги №149 від 31.08.2021 р., повний текст договору факторингу №20221022, а також на підтвердження доказів здійснення оплати за відступлення права вимоги платіжну інструкцію №18921 від 25.10.2022 р. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти має банк-емітент та відповідач. Даних на спростування отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Вважає відзив на позовну заяву не обґрунтованим, недоведеним, що суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, на спростування доказів наданих позивачем, відповідачем не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи законних інтересів.

06.06.2021 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №525138894 (а.с.6-8).

Відповідно до ст.1.1. договору Кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит а сплачувати проценти відповідно до умов Договору, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Згідно п.1.2. встановлено строк кредиту 112 днів. Строк дії обчислюється з моменту його укладання сторонами і до закінчення строку на який надано Кредит. Але діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.1.3 Договору).

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (п.1.4).

Відповідно до п.1.5 на умовах викладених в п.1.6 Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування. Загальні витрати за кредитом складають 10664,64 грн., орієнтована загальна вартість Кредиту складає 22664,64 грн. (п.1.6.1) ( а.с.6-9).

Відповідно до Реєстру боржників №149 від 31.08.2021 р. до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №525138894.

20.10.2022 року між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.10-11).

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 795,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13795,20 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.12).

На підтвердження перерахування коштів відповідачу, позивачем надано платіжне доручення від 06.06.2021 р. про перерахування кредитів сумі 12000,00 грн. на рах. № 5168-74ХХ-ХХХХ-5115, отримувач ОСОБА_1 .

Згідно платіжної інструкції №18921 від 25.10.2022 р. фактором здійснено оплату за відступлені ним права вимоги, що є підставою набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.»

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору… неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, відповідач порушила умови договору, станом на станом на 31.05.2023 року має заборгованість за кредитним договором №525138894 в сумі 25 795,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13795,20 грн. - сума заборгованості за відсотками (в межах погодженого сторонами строку кредитування), що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за договором, судом враховано, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладених договорів не виконує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Оскільки кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в кредитному договорі, Реквізити та підписи Сторін.

Отже, наведеним вище, спростовує аргументи відповідача щодо не підписання відповідачем Договорів, оскільки саме ОСОБА_1 оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписала договори з використанням одноразового ідентифікатора.

Крім того, відповідач не спростовувала факту укладення нею кредитного договору, не зазначила, що паспортні дані, зазначені в договорах про надання кредиту, не відповідають дійсності.

Будь-яких доказів звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу викрадення мобільного телефону, чи іншої втрати можливості користуватися зазначеним абонентським номером відповідачем суду не надано, як і не надано даних про не зарахування на картковий рахунок відповідача кредитних коштів.

Крім того, згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, " боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

При цьому суд виходить з приписів ч.1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надалв суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості первісним кредиторам.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст.4-12, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 610-612, 628, 629, 638, 1048, 1050 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позову заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк») заборгованість в сумі 25 795,00 грн. за кредитним договором №525138894, з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13795,20 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк») судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення. Так як в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.07.2024 р.

СУДДЯ: