Справа № 195/763/24
У х в а л а

Іменем України

"14" травня 2024 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши матеріали ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Ігнатов Євген Євгенович, про встановлення факту смерті, інша особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 року представник заявника, адвокат Ігнатов Євген Євгенович звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Мелітополь, Запорізької області, Україна, інша особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.175,177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.294,315 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 р. за № 719/4940.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до додатку 17-1 до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України обов`язкові відомості про померлу особу: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце народження (місто, село, район, область, держава), дата смерті, місце проживання (повна адреса), паспорт або паспортний документ (серія, номер, яким органом і коли виданий), документ, що підтверджує факт смерті (назва документу, яким органом та коли виданий), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Таким чином, рішення суду повинно містити прізвище, ім`я та по батькові померлої особи, дату народження, місце народження (місто, село, район, область, держава), дату смерті, місце смерті (місто, село, район, область, держава), місце проживання (повна адреса), паспорт або паспортний документ (серія, номер, яким органом і коли виданий), документ, що підтверджує факт смерті (назва документу, яким органом та коли виданий), а також громадянство померлої особи.

Проте заявником не в повному обсязі зазначені дані відомості про померлу особу.

Таким чином, заявнику слід уточнити прохальну частину заяви, зазначивши всі відомості, що передбачені додатком 17-1 до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України.

Заява в порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України не містить: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) (п. 8); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (10).

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.318 ЦПК України, до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, додаються докази, що підтверджують факт та докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, але заявником не зазначено та не надано такі докази.

Отже, до матеріалів справи не долучено письмові докази, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть, Акт про настання смерті, складеного в довільній формі, покази свідків, тощо.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Разом із тим, заявником не надано довідку або іншого документа на підтвердження місця проживання (перебування) заявника на території на яку поширюється територіальна юрисдикція Томаківського районного суду Дніпропетровської області. Адже, в заяві зазначена адреса заявника: АДРЕСА_1 . З наданої суду копії паспорта заявника вбачається, що відмітка про реєстрацію місці проживання за вказаною адресою є дата 2013 р., однак станом на день звернення до суду, заявник міг змінити адресу реєстрації. Тому докази підсудності даної справи Томаківському районному суду Дніпропетровської області відсутні.

Відповідно до ст.318 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: докази, що підтверджують викладені заявником обставини (наприклад, письмові свідчення очевидців, фото-таблицю з місця поховання, виписки з медичної картки амбулаторного хворого тощо).

Разом з тим, заявником подано не обґрунтовану заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Враховуючи викладене, заявнику пропонується зазначити та долучити до заяви докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявником не надано належних та допустимих доказів неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті його батька ОСОБА_2 , окрім того, не може вважатися легітимним на території України надане свідоцтво про смерть, адже його було видано органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законодавством України, тому даний документ не може створювати правових наслідків для осіб, яким його було видано.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися не поданою та повернена заявнику у відповідності із ч.3 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відповідно до ст.185 ЦПК України, залишити заяву без руху та надати їй строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст.175,177,185,294,315ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Ігнатов Євген Євгенович, про встановлення факту смерті, інша особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.М.Скрипченко