1Справа № 335/6823/24 6/335/263/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 червня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенії Вікторівни, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника, -
Головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Є.В. звернулась до суду із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_2 до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) органами ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду у робочі дні з понеділка по п`ятницю та робочі години.
В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 66912616, з примусового виконання виконавчого листа, який виданий 30.09.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, на підставі рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина у рлзмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття.
07.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66912616, яку надіслано боржнику.
Крім того, державний виконавець направляв боржнику виклик до державного виконавця з метою надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, однак боржник до відділу державної виконавчої служби не з`явився.
Державний виконавець також здійснював вихід за адресою боржника з метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного майна, однак двері ніхто не відчинив.
Враховуючи, що рішення суду боржником не виконується, боржник ухиляється від явки до відділу державної виконавчої служби, державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням. Також, у поданні просив про його розгляд за відсутності державного виконавця.
Ухвалою судді від 19.06.2024 прийнято до розгляду подання державного виконавця про примусовий привід боржника, та призначено судове засідання на 28.06.2024, з викликом учасників розгляду подання.
В судове засідання державний виконавець, стягувач, боржник не з`явились, що відповідно до ст. 438 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про привід боржника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступних висновків.
Примусове виконання судових рішень в Україні на даний час регулюється Законом України «Про виконавче провадження».
За змістом п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Судом встановлено, що 07.10.2021 державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) (наразі назву змінено на Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66912616, на підставі виконавчого листа у справі №2-3202/2011, який виданий 30.09.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття.
У вказаному виконавчому провадженні боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , стягувачем зазначена ОСОБА_1 .
Вказаною постановою зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно, також у постанові зазначено про направлення її сторонам виконавчого провадження.
Згідно акту державного виконавця від 11.06.2024, який долучено до подання, державним виконавцем Святченко С.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3202/2011, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого боржника та його майна не встановлено, та залишено боржнику виклик про необхідність явки до державного виконавця на 12.06.2024.
Зі змісту виклику державного виконавця Святченко С.В. від 11.06.2024, який долучено до подання, убачається, що державний виконавець зобов`язує щоб боржник ОСОБА_2 з`явився до державного виконавця 20.06.2024 з 14-00 год. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 6.
Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані державним виконавцем докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Є.В. про привід боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим, у зв`язку із чим не підлягає задоволенню.
В даному випадку суд виходить з того, що привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у примусовому супроводженні працівником органу Національної поліції особи, до якої він застосовується, задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини неприбуття.
Тому, звертаючись до суду з відповідним поданням, виконавець повинен надати докази того, що ним здійснені необхідні заходи як для повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, так і про необхідність явки до державного виконавця, але вони не дали позитивних результатів, боржник не з`явився за викликом виконавця без поважних причин.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Разом з тим, матеріали, долучені до подання не містять відомостей про те, що боржнику ОСОБА_2 відомо про відкриття виконавчого провадження № 66912616.
Так, до подання про застосування приводу державним виконавцем не долучено жодних доказів на підтвердження вручення або надіслання боржнику ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Також, до подання державного виконавця не долучено доказів на підтвердження вручення боржнику виклику державного виконавця або про фактичне направлення вказаного виклику за адресою проживання боржника, яка зазначена у виконавчому документі.
Із долученого до матеріалів подання акту державного виконавця від 11.06.2024, лише встановлено, що державний виконавець здійснював вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_2 , яке вказано у виконавчому листі та боржник був відсутній за місцем проживання.
При цьому, виконавчий лист було видано судом 30.09.2011. У той же час виконавче провадження було відкрито 07.10.2021, а виконавчі дії здійснюються державним виконавцем у червні 2024 року. Суду не надано належних та допустимих доказів, що боржник ОСОБА_2 на час відкриття провадження та подальшого вчинення виконавчих дій проживає чи зареєстрований за адресою, яка зазначена у виконавчому листі, і за якою державним виконавцем було здійснено вихід.
Крім того, із виклику державного виконавця убачається, що боржника зобов`язано з`явитись до виконавця на 20.06.2024.
Між тим, подання про примусовий привід подано до суду 18.06.2024, тобто раніше призначеної державним виконавцем дати, на яку ОСОБА_2 зобов`язався явкою.
Аналізуючи докази, які долучені до подання державним виконавцем, суд доходить до висновку про те, що в них відсутні дані, які б свідчили про те, що боржник обізнаний про виконавче провадження та про необхідність явки до виконавця, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що боржник не з`являється до державного виконавця без поважних причин, що надавало би підстави застосувати до нього привід.
Вирішуючи вказане подання, суд також враховує, що привід боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.
Невиконанням виконавчого документу, хоч і порушують законні права стягувача, але з боку державного виконавця належних доказів необхідності застосування до боржника примусового приводу не надано, а сам по собі факт наявності заборгованості за виконавчим документом не дає підстав для задоволення подання про привід боржника.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити повністю.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що такого органу як ГУНП в Запорізькій області Дніпровського відділу поліції Вознесенівського відділення поліції, якому державний виконавець просить доручити здійснення приводу, не існує, що унеможливлювало б виконання ухвали суду, у разі задоволення подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 438 ЦПК України, -
У задоволенні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенії Вікторівни, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Гашук