Справа №303/3990/24
2/303/720/24
Ряд. стат. звіту - 09
20 вересня 2024 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Мирошниченка Ю.М.
за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про визнання договору дійсним та визнання права власності,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленість щодо придбання позивачем у відповідача вищевказаного будинку. При цьому між ними було досягнуто згоду щодо ціни продажу у сумі 22 000 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався підготувати всі необхідні документи для продажу будинку та повідомив ОСОБА_1 , що він залишив нотаріально посвідчену довіреність на представництво його інтересів на довірену особу, яка від його імені і підпише із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу.
27.01.2022 року ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_2 передав його представнику за довіреністю ОСОБА_3 22 000 доларів США за продаж ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . Факт передачі грошових коштів у сумі 22 000 доларів США підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 27.01.2022 року. Згідно даної розписки ОСОБА_3 підтверджує факт того, що 27.01.2022 року ОСОБА_4 сплатив йому грошову суму у розмірі 22 000 доларів США, в якості повної оплати вартості житлового будинку АДРЕСА_1 , за продаж ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим він зобов`язується передати зазначений житловий будинок у власність ОСОБА_1 , який вважається таким, що сплатив у повному розмірі його вартість.
Після здійснення оплати ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 всі ключі від даного будинку, здійснивши таким чином, фактичну передачу позивачу вказаного житлового будинку. Таким чином, станом на 27.01.2022 року між ОСОБА_2 було укладеного договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Однак, після належного оформлення всіх необхідних для нотаріального посвідчення договору документів, представник відповідача ОСОБА_3 повідомив позивачу, що він уже деякий час не має зв`язку з ОСОБА_2 , а без його повідомлення не може нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Проте, по сьогоднішній день понад два роки ні позивач, ні ОСОБА_3 не мають жодного зв`язку з ОСОБА_2 , за наявної інформації з країни він виїхав назавжди, родичів в Україні не має. Таким чином, позивач не має можливості нотаріально посвідчити укладений 27.01.2022 року між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що обставини, які викладені в позові відповідають дійсності та не заперечує щодо задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №18706587 виданого 06.03.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №18707109 від 06.03.2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а. с. 6-8).
Згідно Довіреності від 03.08.2012 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником з питань придбання на його ім`я, відчуження (продажу, міни тощо), здачі в оренду, передачі під заставу в забезпечення будь-яких його зобов`язань, виділ часток, а також вчинення будь-яких інших дій щодо належного ОСОБА_2 домоволодіння в АДРЕСА_1 (а. с. 16).
Відповідно до розписки від 27.01.2022 року ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , отримав від ОСОБА_1 22 000 доларів США в якості оплати вартості житлового будинку АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_3 підтвердив факт повного розрахунку ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за продаж останнім ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку зі здійсненням ОСОБА_1 повного розрахунку за продаж йому житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , зобов`язується передати зазначений житловий будинок у власність ОСОБА_1 ,, який вважається таким, що сплати у повному розмірі вартість житлового будинку АДРЕСА_1 . Претензій та зауважень щодо здійснення ОСОБА_1 повної оплати вартості житлового будинку АДРЕСА_1 не має (а. с. 35).
Із нотаріально посвідчених заяви ОСОБА_6 (мешканки АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 (мешканця АДРЕСА_2 ) вбачається, що ОСОБА_1 постійно з січня 2022 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 та фактично володіє житловим будинком з надвірними спорудами за вказаною адресою.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався через неможливість такого посвідчення, оскільки відповідач не виконав свого зобов`язання та ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Відтак позивач вважає, що сторони виконали умови договору купівлі-продажу. Однак ОСОБА_2 та його довірена особа ОСОБА_3 ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, можливість нотаріально посвідчити договір втрачена, тому єдиним шляхом вирішення спору та захисту прав покупця є звернення до суду з такими вимогами.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК України).
У справах про визнання дійсним договору купівлі-продажу сторонами є саме сторони такої угоди, при цьому продавцем майна має бути його власник, який наділений повним обсягом прав щодо визначення долі майна та розпорядження ним.
Однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин (постанова Верховного Суду України від 06.09.2017 в справі № 754/2339/16).
При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для визнання правочину дійсним (постанови Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 545/440/18; від 04.03.2019 в справі № 665/2266/16-ц; від 30.10.2019 в справі № 140/2001/17).
Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі № 3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Враховуючи, що ОСОБА_1 сплатив грошові кошти ОСОБА_2 (через довірену особу ОСОБА_3 ) за купівлю житлового будинку АДРЕСА_1 , а той відповідно їх отримав, що підтверджується аналізованими вище доказами, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, а також те, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення правочину та неможливістю встановити місце перебування ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 27.01.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , також визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 280, 289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 203, 220, 328, 334, 392, 640, 657 ЦК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , який укладений 27.01.2022 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий Юрій Мирошниченко