Справа № 643/1532/24
Провадження № 2/643/1641/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Скотаря А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

ТОВ «Бізнес Позика» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 10.08.2023 між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Позивачем 10.08.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту. 10.08.2023 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 472203-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Таким чином, 10.08.2023 позивачем та відповідачем укладено Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір).

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.16395 процентів за кожен день користування Кредитом.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 32260,80 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та покласти на нього понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 21.02.2024 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 20.03.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: 10.08.2023 між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Позивачем 10.08.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту. 10.08.2023 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 472203-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Таким чином, 10.08.2023 позивачем та відповідачем укладено Договір № 472203-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір) (а.с. 21-46).

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.16395 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування (а.с. 55-74).

Згідно з наданим розрахунком, у відповідача станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість за Договором № 472203-КС-001 про надання кредиту в розмірі 32260,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 20760,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1500,00 грн (а.с. 47-50).

З відповіді АТ «Таскомбанк» на ухвалу про витребування доказів судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» не є банком-емітентом картки № НОМЕР_1 . БІН 410232 - ідентифікатор, в якому зашифрована інформація про банк не належить АТ «Таскомбанк», отже надати інформацію щодо випуску банківської карти на ім`я ОСОБА_1 , інформацію про рух коштів по банківській картці за період з 10.08.2023 до 12.02.2024 Банк не може (а.с. 111).

Згідно інформаційної довідки від 12.02.2024 ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» проведена успішна транзакція. Юридична особа торговця: ТОВ БІЗРЛЗИТКА, тип транзакції: видача, сума: 10000,00, дата та час проведення 2023-08-10 19:29:32, номер платіжної картки НОМЕР_2 , емітент платіжної картки: SENS BANK, опис: перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , до кредитного договору № 472203-КС-001 від 10.08.2023 без ПДВ (а.с. 97).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір в електронній формі, за яким позивач перерахував відповідачу 10000,00 грн на платіжну картку, що вказана відповідачем. Незважаючи на помилку в банку емітенті платіжної картки відповідача, яким є АТ «Сенс Банк», а не АТ «Таскомбанк», сукупність наданих позивачем доказів підтверджує обставини укладення кредитного договору та суму кредиту, зараховану на платіжну картку відповідача.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.

Згідно квитанції, що знаходиться у справі, позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місцезнаходження: м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 472203-КС-001 про надання кредиту станом на 12.02.2024, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 20760,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1500,00 грн, а всього в розмірі 32260,80 грн (тридцять дві тисячі двісті шістдесят гривень 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар