Провадження № 2/554/876/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Яценко Ж.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка, продовжує навчання та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення з повнолітнього сина на допомогу недієздатному батьку,

встановила:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка, продовжує навчання та прохала суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня досягнення повноліття дитиною і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22.10.2018 року по справі №643/7308/18 з ОСОБА_2 утримувалися аліменти на користь неї на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

На час звернення до суду ОСОБА_4 досяг повноліття та є студентом другого курсу денного відділення факультету №4 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на бюджетному фінансуванні.

Вказала, що після досягнення сином повноліття відповідач не цікавится життям сина, який проживає з нею. Зазначила, що син має проблеми зі здоров"ям, у 2020 році переніс операцію на ЖКТ, потребує особливого харчування. Зазначила, що хоча син і навчається на стаціонарі з бюджетним фінансуванням, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має.

У зв`язку з вказаним прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20.01.2023 року справу прийнято до свого провадження.

22.02.2023 року на адресу суду від ОСОБА_3 , яка є опікуном недієздатного ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Вказала, що вона є опікуном недієздатного ОСОБА_2 на підставі рішення суду. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2019 року визнано ОСОБА_2 та встановлено над ним опіку, призначено ОСОБА_1 його дружину. Дія рішення суду продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року. Прохала врахувати вкрай важкий стан здоров`я її чоловіка, його повну недієздатність та той факт, що його пенсія є єдиним джерелом доходу для ОСОБА_2 , який при цьому утримує її, оскільки вона не працює так як здійснює догляд за ним. На підставі вказаного прохала відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.04.2023 року на адресу суду від ОСОБА_3 , яка є опікуном недієздатного ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява про стягнення матеріального забезпечення з повнолітнього сина на допомогу недієздатному батьку.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказала, що син є повнолітнім та може себе утримувати самостійно. Батько ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи та визнаний недієздатним і абсолютно не може себе забезпечувати та утримувати. Вказала, що син не цікавиться життям батька, не надає допомоги у його утриманні та догляді за ним. Так, ОСОБА_2 не може працювати, отримує пенсію, потребує сторонньої допомоги у виконанні життєво важливих функцій. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2019 року визнано ОСОБА_2 та встановлено над ним опіку, призначено ОСОБА_3 його дружину. Дія рішення суду продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року. На підставі вказаного прохала матеріально забезпечити батька необхідними йому речами.

05.06.2023 року ухвалою Октябрського районного суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення з повнолітнього сина на допомогу недієздатному батьку - прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка, продовжує навчання.

29.06.2023 року відповідачем за зустрічною позовною заявою подано суду відзив, в якому вказав, що проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечує у повному обсязі. Вказав, що з 2014 року спілкування з батьком припинилося, лише інколи мали телефонні розмови. Батько постійно ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Весь час про нього дбали лише мама та бабуся. Зазначив, що є студентом та будь яких доходів не отримує, тому надавати матеріальну допомогу батьку не має можливості, тоді як батько отримує пенсію.

Позивач ( за первісною позовною заявою) ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Опікун відповідача (позивач за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_3 прохала проводити розгляд за її відсутності проти задоволення первісної позовної заяви заперечувала, прохала задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 прохав проводити розгляд справи за його відсутності, прохав суд задовольнити первісну позовну заяву та відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла до наступних висновків.

Суддею встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22.10.2018 року по справі №643/7308/18 з ОСОБА_2 утримувалися аліменти на користь неї на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

На час звернення до суду ОСОБА_4 досяг повноліття та є студентом другого курсу денного відділення факультету №4 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на бюджетному фінансуванні, що підтверджується довідкою за №102-4ф від 27.09.2022 року.

Відповідач добровільно не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання сина.

Мати самостійно не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено з матеріалів справи рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2019 року визнано ОСОБА_2 та встановлено над ним опіку, призначено ОСОБА_1 його дружину. Дія рішення суду продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року. Дія рішення суду повторно продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13.12.2023 року.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що первісна позовна заяву не підлягає до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2 є недієздатною особою, що підтверджено рішеннями судів та не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2019 року визнано ОСОБА_2 та встановлено над ним опіку, призначено ОСОБА_1 його дружину. Дія рішення суду продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року. Дія рішення суду повторно продовжена рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13.12.2023 року.

Відповідач ОСОБА_4 досяг повноліття та є студентом другого курсу денного відділення факультету №4 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на бюджетному фінансуванні, що підтверджується довідкою за №102-4ф від 27.09.2022 року.

Відповідач не має будь яких доходів, стипендію не отримує, не має у власності майна.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст. 203 СК України . Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Ст.206 СК України передбачено що у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є студентом другого курсу денного відділення факультету №4 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на бюджетному фінансуванні, що підтверджується довідкою за №102-4ф від 27.09.2022 року, стипендію не отримує та будь якого іншого доходу не має, тобто не має можливості та доходу, який би давав можливість надавати матеріальну допомогу на утримання недієздатного батька.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задволенні зустрічної позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 204, 206 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка, продовжує навчання - залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення з повнолітнього сина на допомогу недієздатному батьку залишити без задоволення.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач (за первісним позовом) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстації: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .

2.Відповідач (позивач з зустрічною позовною заявою): опікун ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

3.Відповідач ( за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська