Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1001/23
№ провадження 2-др/624/5/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
селище Кегичівка 04 липня 2024 року
Кегичівський районний суд Харківської області, у складі
головуючого судді Куст Н.М.,
за участю т.в.о. секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кегичівського районного суду Харківської області заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
До суду звернувся представник позивача із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням № 59762317 у розмірі 227872 грн 85 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2278 грн 72 коп в дохід держави.
Під час винесення рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, окрім судового збору, які поніс позивач під час розгляду справи.
Так 04 жовтня 2023 року між адвокатом Мойсюком А.М. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, просили суд розглянути заяву без їх участі, вимоги підтримали.
У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Так, рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року у справі №624/1001/23 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням № 59762317 у розмірі 227872 грн 85 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2278 грн 72 коп в дохід держави.
До закінчення судових дебатів представником позивача - адвокатом Мойсюк А.М. було здійснено заяву про вирішення питання про судові витрати та заявлено, що докази понесених судових витрат до суду будуть надані в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду.
Рішення до електронного кабінету ОСОБА_2 надіслано 12 червня 2024 року

17 червня 2024 року через укр пошту ОСОБА_2 направлено на адресу суду заява про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

28 червня 2024 року вказана заява надійшла до суду.

За таких обставин суд, перевіривши чи подана заява про ухвалення додаткового рішення в строки встановлені ч.8 ст. 141 ЦПК України, не вбачає їх пропущення.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивачки ОСОБА_1 її представник надав суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 04 жовтня 2023 року, Акт виконаних робіт від 14 червня 2024 року, копію товарного чеку № 1 від 04 жовтня 2023 року про сплату грошових коштів в сумі 12000,00 грн.

З наданих представником позивачки документів вбачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Мойсюку А.М. юридичні послуги за надання правової допомоги в сумі 12000,00 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт, що судом задоволені позовні вимоги та приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказане клопотання відповідач до суду не заявляв, доказів не співмірності витрат не надав.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат з відповідача саме у розмірі 12000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду або через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Куст