Справа № 297/4423/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., позивача ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, про стягнення моральної шкоди, а саме просив викликати та допитати свідків, які підтвердять факт його, ОСОБА_1 , травми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , бригаду медиків швидкої допомоги (троє чоловік), які приїхали на виклик 31.10.2018 року о 12 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_1 ;витребувати з Берегівської міської ради рішення про діяльність чи припинення роботи ТОВ «Роялпаркінг», парковки та шлагбауми за період 2018 рік по грудень 2019 року; стягнути з Берегівського районного відділу поліції ГУНГП в Закарпатській області моральну шкоду у розмірі 90 000 грн..

Позов мотивований тим, що 31 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав травму на автостоянці, де з невідомих причин опустили на нього шлагбаум автостоянки по АДРЕСА_1 , навпроти Кінотеатру, що можуть підтвердити свідки, та переписка з уповноваженими відповідними органами. Позивачем було подано дві заяви до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, відповіді на них чіткі він не отримав. За даним фактом (про вчинення злочину) не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак по розгляду вказаного повідомлення працівниками Берегівського відділу поліції прийнято рішення - складено адміністративну постанову за №530659 від 31.10.2018 року за ч.3 ст.127 КУпАП та накладено штраф у розмірі 136 грн., з яким він, позивач, не погодився і не оплатив. Чи оскаржував він дану постанову не пам`ятає. Про наслідки даної події ним самостійно викликалася поліція та звертався до поліклініки за медичною допомогою. Єдине на що відреагувала відразу Берегівська міська рада забрала ліцензію від ТОВ «Роялпаркінг», ліквідувавши парковку та прибравши шлагбауми. Позивачем також на той час був укладений договір страхування від нещасних випадків, де щомісячно відповідно до умов укладення договору здійснювалася оплата, тобто це було добровільне страхування. Коли він отримав травму, ним не було підтверджено, що він є потерпілий, тому страховку він не отримав. Ним, позивачем, також не одноразово подавалися заяви до ГУНП України в Закарпатській області та до прокуратури. В результаті вказаних подій він зазнав моральних страждань.

З посиланням на норми ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1174, 1176ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 7.03.1992 року, позивач просив викликати та допитати свідків, які підтвердять факт його, ОСОБА_1 , травми: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , бригаду медиків швидкої допомоги (троє чоловік), які приїхали на виклик 31.10.2018 року о 12 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_1 ;витребувати з Берегівської міської ради рішення про діяльність чи припинення роботи ТОВ «Роялпаркінг», парковки та шлагбауми за період 2018 рік по грудень 2019 року; стягнути з Берегівського районного відділу поліції ГУНГП в Закарпатській області моральну шкоду у розмірі 90 000 грн..

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 25 березня 2024 року (а.с. 45-46).

25.03.2024 року до суду поступив відзив у справі від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Згідно поданого відзиву ГУНП в Закарпатській області не визнає позовні вимоги заявлені позивачем в повному обсязі з наступних підстав.Як вбачається із обставин справи позивач вказує на бездіяльність слідчих, тобто порушення своїх прав як потерпілого у кримінальному провадженні, тобто в рамках Кримінально-процесуального законодавства, що не може бути предметом дослідження у рамках цивільно-процесуального судочинства, а повинно вирішуватись шляхом оскарження дій слідчого відповідно до ст. 303 КПК України.Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, проте позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями(бездіяльністю) слідчих та завданих їй порушень трудових прав.

Отже, позивачем не надано доказів того, що бездіяльністю службових осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області безпосередньо позивачу ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу бездіяльністю уповноваженими особами відповідача було завдано моральну шкоду, а також відсутні інші обставини, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов з підстав викладених в ньому, при цьому відмовився від своїх клопотань, викладених у резолютивній частині позову, а саме про виклик та допит свідків, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , бригади медиків швидкої допомоги (троє чоловік), та витребування з Берегівської міської ради рішення про діяльність чи припинення роботи ТОВ «Роялпаркінг», парковки та шлагбауми за період 2018 рік по грудень 2019 року, оскільки вказане ТОВ дійсно припинило свою діяльність.

Ухвалою Берегівського районного суду від 25.03.2024 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, про стягнення моральної шкоди, співвідповідачем Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, ).

Закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, про стягнення моральної шкоди, до розгляду по суті на 09 травня 2024 року (а.с. 72-75).

Іншою ухвалою Берегівського районного суду від 25.03.2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (м. Берегове, вул. Сечені, 13) належно завірену копію постанови за №530659 від 31.10.2018 року за ч. 3 ст. 127 КУпАП про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення. Надати інформацію про виконання даної постанови, чи була вона оскаржена (а.с. 69-70).

На виконання ухвали суду про витребування доказів 18.04.2024 Берегівським РВП ГУНП в Закарпатській області була надіслана до суду копія постанови №530659 від 31.10.2018, а також відомості наступного змісту: відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 31.10.2018 р. було складено адміністративні матеріали, а саме постанову ДПО18№530659 по ст. 127 ч 3 КУпАП, в м. Берегово вул. Івана Франка, дана постанова не оскаржувалася даним громадянином та не була сплачена в уставлений термін. На даний час постанова скерована до Берегівського ДВС 20.12.2018 року №9324 (а.с. 81-82).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 31.10.2018 року в м. Берегове по вул. І.Франка на нього опустили шлагбаум на автостоянці та люди, які там проходили викликали швидку медичну допомогу, а він, ОСОБА_1 працівників поліції та уповноважених осіб міської ради. Після цього, його було доставлено у лікарню, де працівник поліції хотів йому дати продути в пристрій для визначення алкогольного сп`яніння, однак він цього не зробив, оскільки вважав, що його хотіли підставити. Тоді, коли на нього опустили шлагбаум автостоянки він був тверезий, хоча визнає, що того дня випив 100 грам бальзаму із вмістом алкоголю. Після цього він звертався до поліції із заявою на ТОВ «Роялпаркінг» та працівники поліції не вчиняли ніяких дій, і з цього приводу він писав заяви до прокуратури, однак ніяких мір прийнято також не було. При цьому, позивач ОСОБА_1 підтвердив ті обставини, що йому було відомо про винесення відносно нього постанови 31.10.2018 року та накладення штрафу, який він не сплатив, постанову прийняту поліцейським в суді не оскаржував.

Представники відповідачів Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явилися.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Берегівської міська рад в судове засідання також не з`явився, 20.03.2024 року ним був поданий лист згідно якого просив справу розглянути без його участі за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 50).

Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№530659 від 31.10.2018 року, поліцейським Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Олах В.Я. була винесена постанова відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого останній 31.10.2018 року о 13:00 годин в м. Берегове по вул. Івана Франка порушив ст. 127 ч. 1, ч. 2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив ст. 127 ч. 3 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 136 гривень (а.с. 82).

В суді позивач ОСОБА_1 підтвердив, що йому було відомо про винесення відносно нього постанови 31.10.2018 року та накладення стягнення штрафу. Штраф позивачем не сплачений.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№530659 від 31.10.2018 року ОСОБА_1 не оскаржував.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зазначені висновки висловлювались Верховним Судом, зокрема в постанові від 05.02.2020 року у справі N 640/16169/17.

Тобто, винесення постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому оскаржена особою до суду і скасована судом, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення накладеного штрафу.

Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№530659 від 31.10.2018 року, складена поліцейським Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Олах В.Я. відносно позивача ОСОБА_1 за ст. 127 ч. 3 КУпАП є чинна, що означає те, що позивач був притягнутий до відповідальності законно, а тому у розумінні вимог п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підстав для стягнення моральної шкоди у його користь немає.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що відносно нього 31.10.2018 року поліцейським було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18№530659 та накладено стягнення штраф у розмірі 136 гривень не оскаржив її до адміністративного суду, постанова є чинна, законна, тому заявлений ним позов до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, про стягнення моральної шкоди є безпідставним та в його задоволені слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, яке розташоване в м. Берегове, вул. Сечені, 13, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Берегівська міська рада, яка розташована за адресою м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 7, , про стягнення моральної шкоди відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Лайош ГАЛ