Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2393/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя Надопта А.А. секретар судового засідання Стрижак О.М. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання прав і обов`язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання прав і обов`язків забудовника.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця залишилось наступне спадкове майно: будинок по АДРЕСА_1 , який 17.01.2003 року зазнав пошкодження в наслідок пожежі, що стверджується довідкою Виноградівського РВ УМВС України у Закарпатській області від 02.03.2005 року №223та довідкою Виноградівського РВ Управління Держтехногенбезпеки від 15.05.2012 року за №303

Згідно положень ч.І ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Об`єктами спадкування є цивільні права й обов`язки спадкодавця, що можуть (мають здатність) переходити у спадщину: майно, тобто майнові права і обов`язки спадкодавця, які не припиняються з його смертю, а переходять до спадкоємців на підставі норм спадкового права.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилаються позивачі в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачами позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, ОСОБА_4 . Заповіту покійний не залишив. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього кодексу. Згідно приписів ст.1261 ЦК України позивач як дружина та відповідач (син спадкодавця) є спадкоємцями за законом першої черги.

Покійному чоловіку позивача на праві приватної власності належав наступний об`єкт нерухомого майна: дворогосподарство за адресою АДРЕСА_1 (житловий будинок та земельна ділянка на праві користування площею 0,2227 га). Первісними власниками цього майнового об`єкту були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - дідо та баба спадкодавця по батьківській лінії. Належність їм речових прав підтверджується заключенням про реєстрацію домоволодіння від 26.12.1949 року, виданого на підставі постанови Виноградівського міськвиконкому від 22.08.1949 року №143; рішенням №1 виконкому Виноградівської міської Ради депутатів трудящих від 23.01.1950 року. Згідно положень п.2 ч.З ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Батько спадкодавця ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) спадщину по смерті своїх батьків прийняв у порядку п.1 ч-І ст.549 ЦК Української РСР як такий, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Однак спадкових прав не реалізував (не оформив). У той же час ч.З ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (таку правову позицію відображено в постанові ВС від 14.08.2019 р. у справі №523/3522/16-ц).

Після смерті батька спадкодавця в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 також проживали його дружина ОСОБА_8 (мати спадкодавця), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та його сестра ОСОБА_9 (тітка спадкодавця), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані особи майнових прав щодо спадкового майна не реалізовували

17.01.2003 року житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зазнав пошкоджень внаслідок пожежі. Вказана обставина підтверджується довідками Виноградівського РВ УМНС України в Закарпатській області від 02.03.2005 року №223, Виноградівського РВ Управління Держтехногенбезпеки від 15.05.2012 року №303.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак через наявність правовстановлючих документів на спадкове нерухоме майно, відомості про яке не містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та/або Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відсутність можливості підтвердити експлуатаційну придатність житлового будинку шляхом проведення технічної інвентаризації через його пошкодження, державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено. Відповідне повідомлення було спрямовано на її адресу листом від 26.08.2020 року №162/01-16.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Згідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадок приймається весь взагалі, прийняття частини спадщини не приймається. При цьому прийняття спадкоємцем частини спадщини означає прийняття всього належного йому спадщини, в чому б воно не полягало і де б не знаходилося.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 4 встановлено, що потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно вказаного листа ВССУ вказує, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року N 12/5-126. 09.11.2018.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належать спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. "Якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом" такого висновку дійшов ВССУ у листі N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщину прийняла, оскільки звернулася із заявою до нотаріуса.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належним чином обґрунтовані, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі і за позивачем слід визнати права та обов`язки забудовника в цілому на житловий будинок з належними надвірними спорудами.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_2 , права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 з правом здачі в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта