У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 р.

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

Встановив:

09 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ТОВ «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ станом на 30.06.2024 у розмірі 27 759,64 гривень за період з 01.08.2021 по 30.06.2024 та судового збору в розмірі 302,80 гривень.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді № 777574 від 10.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що за параметрами запиту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особу не знайдено.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом надіслано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно довідки Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суддя позбавлений можливості ідентифікувати боржника, оскільки маються розбіжності щодо дати народження боржника. До заяви про видачу судового наказу не додано будь-яких документів щодо особи боржника.

Також суддя не має можливості встановити достовірну фактичну адресу, за якою здійснюється постачання природного газу та споживання його боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення терміну на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя