Постанова

Іменем України

16 квітня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1577/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 27 листопада 2023 року

в складі судді Хоменка В. С.

у цивільній справі №758/3485/23 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), як правонаступник ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02.02.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1539478 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним у виді одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланим на номер мобільного телефону відповідача згідно з п. 11 Договору.

Вказував, що 14.06.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників №3 від 16.08.2023 на загальну суму 5 669,10 грн.

Також 04.02.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №01871-02/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Договору.

11.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082021, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників №2 від 11.08.2023 на загальну суму 24 000,00 грн.

Крім того, 14.02.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/633615, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що відповідає п. 7 Договору.

21.01.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» укладено Договір факторингу №21012022, за яким останній отримав права вимоги до ОСОБА_1 на підставі Реєстру боржників від 21.01.2022 на загальну суму 20 000,00 грн.

Зазначав, що ОСОБА_1 не погасила заборгованість за жодним із трьох кредитних договорів, правонаступником за якими є позивач, а тому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 49 669,10 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок залишив поза увагою, що позивачем надано докази на підтвердження позовних вимог, а саме копії кредитних договорів, які не спростовані належним чином відповідачкою.

Також вказував на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження надсилання коштів на рахунок ОСОБА_1 , за обставин наявності договорів позики та відсутності доказів на підтвердження повернення отриманих відповідачкою коштів.

В іншому доводи апеляційної скарги зводяться до неврахування судом першої інстанції принципу презумпції правомірності правочину, оскільки відповідачка не спростувала правомірність жодного з договорів позики та не надавала жодних заперечень.

За вказаних обставин, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на рішення суду від 27.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 116-118, 120).

Відповідач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення суду від 27.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 117-119).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона розглядається в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог через відсутність доказів на підтвердження отримання відповідачем коштів за кредитними договорами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за трьома кредитними договорами, як правонаступник первісних кредиторів за договорами факторингу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач доводив, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами №1539478 від 02.02.2021, №01871-02/2021 від 04.02.2021, № /633615 від 14.02.2021 у останньої утворилася заборгованість перед первісними кредиторами у загальній сумі 49 669,10 грн та право вимоги перейшла до позивача за договорами фартингу.

З наведеного слідує, що саме на позивача покладено обов`язок надати докази на підтвердження факту отримання відповідачем коштів за вказаними договорами.

Судом встановлено, що 02.02.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1539478. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що відповідає п. 11 Договору.

Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 5 Договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Згідно з п. 6 Договору, він діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Вказано, що 14.06.2021 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК» «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №3 від 16.08.2023 до Договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК» «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 1539478 від 02.02.2021 в сумі 5 669,10 грн, з яких: 2 448,08 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 221,02 грн - сума заборгованості за відсотками.

04.02.2021 ОСОБА_1 підписано кредитний договір №01871-02/2021 її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер її мобільного телефону, про що зазначено в п. 7 договору.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.п. 2.3. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнт (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

11.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ передає (відступає) ТОВ «ФК» «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК» «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 24 000,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 14.02.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем підписано кредитний договір №/633615.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що відповідає п. 7 Кредитного договору.

Згідно п.п. 1.4. п. 1 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Згідно з п. п. 2.3. п. 2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

21.01.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 21012022, відповідно до умов якого TOB «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК» «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «ЄАПБ» приймає належні TOB «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу №21012022 від 21.01.2022 ТОВ «ФК» «ЄАПБ» набуло права грошові вимоги до відповідача в сумі 20 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що кожен з договорів, підписаних ОСОБА_1 передбачав передачу первісним кредитором позичальнику у власність грошових коштів шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, вказаний останньою.

Оскільки ТОВ «ФК» «ЄАПБ» набув права вимоги за вказаними договорами на підставі укладених договорів факторингу, саме на останнього покладено обов`язок з доведення перерахування позичальнику грошових на вказаний нею картковий рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із позовної заяви на підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами та договором позики надано копії відповідних договорів, копії договорів факторингу із відповідними реєстрами та розрахунки заборгованості по кожному із договорів.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Позивач помилково вважає, що позов підлягає задоволенню за відсутності заперечень відповідача, оскільки за приписами процесуальних норм права позов підлягає задоволенню без дослідження доказів лише у разі визнання відповідачем позову і то за умови, що таке визнання не буде суперечити закону або порушувати прав, свобод чи інтересів інших осіб (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). При цьому, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача не є безумовною підставою для задоволення позову.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції презумпції правомірності правочину є безпідставними з огляду на те, що рішення суду першої інстанції не містить висновків щодо неукладеності вказаних договорів. Судом відмовлено у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю позовних вимог і з таким висновком, колегія суддів погоджується з огляду на вищенаведене.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі позивач.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська