Справа № 473/1065/24
"17" травня 2024 р. . Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Відповідно до договору АТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 23 802 грн зі строком користування коштами протягом 24 місяців до 09 січня 2021 року, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним за змінюваною процентною ставкою, що на день укладення договору становила 21,99 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 48 835,56 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 20 497,70 грн;
-заборгованість за процентами 28 337,86 грн.
Крім цього 06 травня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №681734359.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн зі строком користування протягом 30 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит не пізніше 05 червня 2019 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день користування коштами (3,65 % річних).
У разі користування позичальницею кредитом понад встановлений договором строк кредитування, остання зобов`язалася сплатити кредитодавцю проценти у розмірі 1,70 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день понадстрокового користування коштами, що є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01, за яким первісний кредитор за окремим реєстром прав вимоги від 13 серпня 2019 року №39 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №681734359 від 06 травня 2019 року.
03 січня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20190103, за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим реєстром прав вимоги від 26 грудня 2019 року №7 відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №681734359 від 06 травня 2019 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 11 815 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 5 000 грн;
- заборгованість за процентами 6 815 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача у позові не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Відповідно до договору АТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 23 802 грн зі строком користування коштами протягом 24 місяців до 09 січня 2021 року, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним за змінюваною процентною ставкою, що на день укладення договору становила 21,99 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.
Крім цього 06 травня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №681734359.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн зі строком користування протягом 30 днів, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит не пізніше 05 червня 2019 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день користування коштами (3,65 % річних).
У разі користування позичальницею кредитом понад встановлений договором строк кредитування, остання зобов`язалася сплатити кредитодавцю проценти у розмірі 1,70 % від суми заборгованості за кредитом за кожен день понадстрокового користування коштами, що є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01, за яким первісний кредитор за окремим реєстром прав вимоги від 13 серпня 2019 року №39 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №681734359 від 06 травня 2019 року.
03 січня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20190103, за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим реєстром прав вимоги від 26 грудня 2019 року №7 відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №681734359 від 06 травня 2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір (в тому числі посвідчила його своїм особистим підписом), у договорі сторони узгодили усі істотні умови.
Також ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавці виконали взяті на себе зобов`язання шляхом надання позичальниці кредиту, однак ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала.
-заборгованість за кредитом 20 497,70 грн;
-заборгованість за процентами 28 337,86 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2019 року №681734359 станом на 26 грудня 2019 року загальна заборгованість за договором становить 11 815 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 5 000 грн;
- заборгованість за процентами (строковими та нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) 6 815 грн.
Вказані розрахунки відповідачкою не оспорені.
Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 3 028 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити повністю.
- заборгованість за кредитним договором від 06 травня 2019 року №681734359, що утворилася станом на 26 грудня 2019 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень; заборгованість за процентами (строковими та нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) у розмірі 6 815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень, а всього в загальному розмірі 11 815 (одинадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв