Справа № 127/4446/24
Провадження № 2/127/524/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та способу їх стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та способу їх стягнення.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2018 року, від якого у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 року з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 20.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що на даний час дочка має вади здоров`я і потребує постійного підтримуючого лікування, в тому числі у профільних санаторних установах. На все це потрібні чималі кошти, яких у неї недостатньо, і позивач не може сама належним чином забезпечити дитину. Аліменти, які відповідач зобов`язаний сплачувати на дитину за виконавчим листом 2000 грн. на місяць, на даний час є недостатньою допомогою для утримання дитини. На ряду з цим, відбулись зміни в матеріальному становищі платника аліментів в сторону покращення. Відповідач в даний час мобілізований до лав ЗСУ, проходить військову службу, отримує високу заробітну плату. Позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим рішенням.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2024 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обґрунтовуються заперечення, суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.2014 року.

Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 в справі № 127/15244/18, яке набрало законної сили 17.10.2018 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 20.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.02.2024 року № 7345 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за якою також зареєстрована позивач ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише ст. 192 СК України, але й низка інших норм, що стосується обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом 03.09.2018 у справі № 134/192/17.

Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом прийнято до уваги, що закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає дитина, обрано спосіб стягнення аліментів саме у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною, є військовослужбовцем ЗСУ і отримує грошове забезпечення.

Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено сторонами відомостей щодо: стану здоров`я дитини; відсутності чи наявності у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, інших дітей; наявності чи відсутності рухомого та або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Отже, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у наявності достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів, встановлених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2028 року по справі № 127/15244/18 в твердій грошовій сумі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліментів в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно.

Встановлений цим рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання батька окремо від дитини не повинно впливати на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернуто увагу в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, визначений цим судовим рішенням розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з часу набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини, а не того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються. При цьому на отримувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Суд звертає увагу сторін, що ухвалення судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при зверненні до суду. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 184, 192 СК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми 2000 грн. щомісячно на частку від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили, і які сплачувати в розпорядження ОСОБА_1 .

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 по справі №127/15244/18 припинити станом на день набрання чинності рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір у дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя