Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/840/24

Провадження № 2/126/516/2024

"27" червня 2024 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

за участі представника позивача адвоката Янчука О.В., представника

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує, що вони з відповідачкою уклали шлюб 14.04.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управлінняюстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 20. Від їх шлюбу у них є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за їх спільною домовленістю буде проживати з ним, так як відповідачка виїхала за кордон. Враховуючи ту обставину, що відповідачка перебуватиме за межами України та проживатиме окремо, вона прогнозовано не зможе брати участі у належному утриманні та вихованні сина ОСОБА_5 . Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, він вважає, що його син повинен проживати разом з ним. У будинку, де вони проживають на даний час для сина створені всі необхідні умови для комфортного проживання. Тривале проживання у даному житлі сформувало для дитини звичне соціально-побутове середовище. Враховуючи той факт, що відповідачка не має можливості повноцінно брати участь у вихованні їх сина, визначення місця проживання з ним сприятиме реалізації його батьківських прав, зокрема у питаннях, пов`язаних з реалізацією особистих прав дитини, а тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Вони з відповідачкою не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин на протязі шести місяців. Інтерес до спільного проживання у них пропав. Плдружні почуття між ними зникли та вони перестали розуміти один одного та фактично сім`я розпалася. Підставами для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них різні погляди та інтереси на життя. Вважає, що їх шлюб припинив існування та подальше спільне життя стало нестерпним. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим він наполягає на розірванні шлюбу без надання терміну для примирення, так як це до позитивного рішення не призведе. Просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 14.04.2010, який укладено у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 20 від 14.04.2010; визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , та залишити неповнолітню дитину ОСОБА_4 на вихованні батька ОСОБА_2 самостійно; стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.

Представник позивача адвокат Янчук О.В. в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 надала заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу в її відсутність.

Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. не заперечує проти задоволення позову так як проживання дитини біля батька буде відповідати інтересам дитини.

Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.04.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Однією сім`єю позивач та відповідачка не проживають.

Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Сімейні стосунки сторін не склались.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, відповідачка позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області.

Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В., проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітній ОСОБА_4 дійсно проживає за даною адресою з батьком ОСОБА_2 , який його утримує, виховує, доглядає. Умови проживання є такими, що задовільняють потреби дитини у вихованні та розвитку.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішення виконавчого комітету Бершадської міської ради № 152 від 14.06.2024, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог.

Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про долю судових витрат зі сплати судоовго збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 105, 110, 112, 141, 157, 161 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 245, 247, 259, 263 - 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради (, вул. Героїв України 23, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14.04.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 20 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_1 та залишити малолітню дитину ОСОБА_4 на вихованні батька ОСОБА_2 самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 (дві тисячі сто сорок сім грн. 40 коп) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол