ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/224/24

Провадження № 22-ц/4820/706/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Дияк Я.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - закон та порядок» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НерухомістьЗакон та Порядок», Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та поділ спільного майна (суддя Палінчак О.М.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок», Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» 18.11.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. та зареєстрований в реєстрі за №2967, в порядку поділу спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на частки квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої вказувала, що квартира площею 97,3 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , вибула з її володіння незаконно, з метою відновлення за нею права власності на дане майно та унеможливлення чинним на сьогоднішній день власником здійснити її відчуження на користь третіх осіб, наявні правові підстави для накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 в.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Нерухомість - Закон та Порядок». подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом в оскаржуваному рішенні не враховано, що ТОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» як одноосібний власник майна має право розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 , на власний розсуд, проте, у зв`язку із накладенням оскаржуваною ухвалою арешту на спірну квартиру, товариство позбавлене можливості розпоряджатися даним правом. Правомірність набуття ТОВ «Нерухомість-закон та порядок» у власність спірного нерухомого майна вже розглядалось в рамках цивільної справи №686/27912/23 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Нерухомість - Закон та Порядок», ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про витребування майна з чужого незаконного володіння. Та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2024 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволені позову про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вказує, що дії позивачки сприймаються товариством як зловживання процесуальними правами та спекулюванням судовим процесом, оскільки під час розгляду цивільної справи №686/27912/23 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області вже накладався арешт на квартиру АДРЕСА_3 в. При цьому, суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував наявність ризиків порушення прав ОСОБА_1 внаслідок незастосування судом заходу забезпечення позову, зокрема останньою не надано до суду доказів, які б підтверджували намір ТОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» відчужити спірну квартиру та/або ускладнити можливе виконання рішення суду в подальшому.

Крім цього, ТОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» вважає, що позов подано штучно з наміром обмежити право власності ТОВ «Нерухомість-Закон та Порядок».

Зазначає, що позовна заява містить виключно вимоги немайнового характеру, до яких суд першої інстанції взагалі не мав застосовувати заходи забезпечення позову, оскільки такі заходи безпідставно порушують його права та застосовані без дослідження необхідності виконання рішення суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Відповідачами, третьою особою подано до апеляційного суду заяви про слухання справи у відсутності їх представників.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачкою заходи забезпечення позову пов`язані із предметом позову та вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам та є співмірним.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом заборони вчинення певних дій та заборною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Предметом позову в даній справі є позовні вимоги про визнання недійсним правочину та поділ спільного майна.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову та необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтовано, зокрема тим, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього судового рішення та порушить її право на ефективний захист. З огляду на те, що попередньо відчуження майна, за позицією позивачки, здійснювалось без її згоди.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином, встановивши, що між сторонами виник спір щодо правомірності відчуження об`єкта нерухомого майна та щодо поділу майна подружжя, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, слід врахувати, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Крім того, зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок», оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість його відчужити.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги на те, що товариство є власником нерухомого майна, набутого ним правомірно, позов подано ОСОБА_1 штучно, правомірність набуття перевірялась в рамках іншої цивільної справи, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду питання про забезпечення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження наміру сторони відчужити спірне майно, оскільки це не є підставою для відмови у забезпеченні позову.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність накладення судом арешту на квартиру не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та чинних нормах закону.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість - Закон та Порядок» залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай