Справа № 359/1179/24
Номер провадження 2/373/668/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача - Костюшок П.М. звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6264280 в розмірі 8063,00 грн, договором позики № 72117526 в розмірі 32062,50 грн; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 16.01.2023 був укладений договір позики №72117526, відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти, шляхом переказу на банківський картковий рахунок позичальника. Позичальник зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти від суми позики.

14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало право вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», договір факторингу №14/06/2021.

Крім того, 12.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір №6264280, відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти, шляхом безготівкового переказу за реквізитами платіжної картки, що надані позичальником.

24.11.2023 ТОВ «Авентус Україна» передало право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», договір факторингу №24112023.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

У встановлений судом строк відповідачем, який повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини:

16.01.2023 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був підписаний договір позики №72117526, умови якого передбачали надання позики у розмірі 8550,00 грн, строк кредиту 20 днів, відсоткова ставка фіксована 2,5 % в день.

Копія зазначеного договору засвідчена електронним підписом відповідача.

У п.28 договору зазначені реквізити сторін, зокрема рахунок позичальника НОМЕР_1 .

До позову додані копія таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 16.01.2023.

Як вбачається з копії договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Копія договору факторингу від 14.06.2021 містить лише окремі аркуші договорів, зокрема з наступними розділами: Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі; 1.Предмет договору; 3.Порядок розрахунків; 4.Передача Документації, а зі змісту вбачається наявність 9 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише два з шести зазначених у ньому додатків, які є його невід`ємною частиною, а саме копії акту прийому передачі реєстру боржників №8 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та витяг з реєстру боржників №8 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021.

До позову додані копії додаткових угод №2 від 28.07.2021 та №9 від 26.07.2023, при цьому, частина змісту останньої прихована.

12.01.2023 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» був підписаний договір позики №6264280, умови якого передбачали надання позики у розмірі 3000,00 грн, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка фіксована 1,99 % в день.

Копія зазначеного договору засвідчена електронним підписом відповідача.

У п.2.1 договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

До позову додана копія таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Як вбачається з копії договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Разом з тим, копія договору факторингу №24112023 від 24.11.2023 містить лише окремі аркуші договорів, зокрема з наступними розділами: Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі; 1.Предмет договору; 2.Гарантії Сторін; 3.Порядок розрахунків, а зі змісту вбачається наявність 9 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише два з шести зазначених у ньому додатків, які є його невід`ємною частиною, а саме копію акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №24112023 від 24.11.2023 та витяг з реєстру боржників до договору факторингу.

Також, у матеріалах справах відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу таких повідомлень.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Cудом враховується, що передбачений ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування розповсюджується на сторони лише щодо посилання ними на певні обставини. Закон не покладає на відповідача обов`язку спростування певних тверджень позивача, крім справ щодо визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, до яких ця справа не відноситься. Будь-яких судових рішень на підтвердження обставин, на які посилається позивач, суду не надано.

Отже, неподання відповідачем відзиву на позов або доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору, чи наявність заборгованості, чи її розмір є правом відповідача та не свідчить про визнання ним обставин, на які посилається позивач.

Зважаючи на основні засади цивільного судочинства - верховенство права (правовладдя) та законність, суд не може покладати на відповідача у цій справі обов`язок спростування будь-яких обставин, на які посилається позивач.

З огляду на вищенаведені приписи цивільного законодавства, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

Однак, жодних доказів щодо надання ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу 8550,00 грн, а також ТОВ «Авентус Україна» 3000,00 грн не надано.

Зокрема, не надано виписок з особових рахунків, копій квитанцій, меморіальних ордерів, платіжних доручень тощо, в яких би зазначалося про перерахування саме ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок НОМЕР_1 , який визначений у договорі, 8550,00 грн, а також перерахування ТОВ «Авентус Україна» на рахунок НОМЕР_1 3000,00 грн.

Отже, твердження позивача про наявність боргових зобов`язань відповідача, зважаючи на відсутність доказів про передачу ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідачу 8550,00 грн на виконання кредитного договору №72117526 від 16.01.2023, а також про передачу ТОВ «Авентус Україна» відповідачу 3000,00 грн на виконання кредитного договору №6264280 від 12.01.2023, є припущенням, що не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами.

Крім того, відсутні докази передачі права вимоги за договором позики №72117526 від 16.01.2023 від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки договір факторингу укладено 14.06.2021, за два роки до виникнення кредитних правовідносин.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк