КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6049/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Київ

Справа № 755/9444/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, яка подана представником ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року, постановлену у складі судді Савлук Т.В.,

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - повернуто суб`єкту звернення.

Не погоджуючись з ухвалою, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував положення абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч.4 ст.183 ЦПК України до регулювання порядку розгляду подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Звертає увагу на те, що подання виконавця (приватного чи державного) є відмінною від заяви, скарги, клопотання чи заперечення процесуальною формою звернення учасника правовідносин до суду та до подання виконавця не застосовуються положення абз.2 ч.2 ст. 183 щодо регулювання питань про подання заяви, скарги, клопотання чи заперечення. Вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку в силу положень ч. 11 ст.440 ЦПК України розглядається судом негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2023 року приватний виконавець Лановенко Л.О. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

До вказаного подання приватним виконавцем не додано доказів, які підтверджують факт направлення ним копій подання іншим учасникам справи (провадження).

Повертаючи подання без розгляду оскаржуваною ухвалою від 03 серпня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем, в порушення ч. 2 ст.183 ЦПК України, не надано доказів надсилання копії подання іншим учасникам справи, а тому дійшов висновку про повернення подання відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права, враховуючи наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення приватного виконавця з поданням про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10, 11 статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У частині першій статті 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Зміст п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України містить чіткий перелік процесуальних документів, поданих на стадії виконання судового рішення, до яких додаються докази надіслання їх іншим учасникам справи, а саме: заяви, скарги, клопотання чи заперечення.

Отже, вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (скарги, клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті, при цьому такого процесуального документу як «подання» у переліку, визначеному п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, немає.

В даному випадку приватний виконавець звернувся до суду з поданням в порядку здійснення виконавчих дій шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України, яке не є заявою, скаргою чи клопотанням з процесуальних питань, визначених ст. 183 ЦПК України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ч.2 ст. 183 ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі на стадії виконання судового рішення та в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень. Вказана процесуальна норма не стосується та не регулює питання подачі саме подання державного або приватного виконавця.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги ч. 4 ст. 183 розділу ІІ «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не стосуються та не регулюють питання подачі саме подання приватного виконавця, а тому не підлягають застосуванню у цій справі, що свідчить про відсутність обов`язку надавати докази направлення саме копії подання іншим учасникам провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому існують підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, яка подана представником ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.