Провадження № 2/522/5810/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

05 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування шляхом скасування рішень державного реєстратора та шляхом знесення та демонтажу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 01.07.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування шляхом скасування рішень державного реєстратора та шляхом знесення та демонтажу.

Матеріали позову суддя отримала 02.07.2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивачі звернулись до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру: 1) про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування шляхом скасування рішень державного реєстратора; 2) про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування шляхом знесення та демонтажу.

Отже, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що позовна заява була подана фізичною особою у 2024 році, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році складає 3 028 грн., кожному позивачу за подання до суду позовної заяви слід було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 422,40 грн. (3 028 грн х 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 2 позовні вимоги) окремим платіжним документом.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви кожним позивачем окремо було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., як за одну вимогу, тобто не в повному обсязі.

Таким чином, позивачам необхідно доплатити судовий збір за другу немайнову вимогу у сумі 1 211,20 грн. кожним позивачем окремим платіжним документом .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивачів на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування шляхом скасування рішень державного реєстратора та шляхом знесення та демонтажу- залишити без руху.

Встановити позивачам десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.