"12" квітня 2024 р. Справа № 363/1793/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 квітня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Баличевої М.Б.,

за участі секретаря Василенко Г.В.,

розглянувши заяву адвоката представника Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - адвоката Ільків Соломії Михайлівни про забезпечення позову, -

встановив:

11.04.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Молодчий Ігор Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович про визнання недійсним договору дарування.

Разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Ільків С.М. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: садовий будинок, загальною площею 125,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку у Хотянівській сільській раді за кадастровим номером №:38:140:6561, площею 0,0808 га для індивідуального садівництва.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що до Вишгородського районного суду Київської області подано позовну заяву про визнання недійсним договору дарування від 16.05.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського територіального округу Молодчим І.О. за реєстровим №1297, предметом якого виступає садовий будинок, загальною площею 125,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку у Хотянівській сільській раді за кадастровим номером №:38:140:6561, площею 0,0808 га для індивідуального садівництва. Представник заявника вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки ОСОБА_2 може вчиняти дії щодо відчуження предмету договору дарування, що унеможливить повернення сторін у попередній стан, а отже і унеможливить звернення на зазначене майно в рамках виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» від якого боржник ухилився шляхом відчуження вказаного садового будинку та земельної ділянки за оспорюваним договором. Представник заявника зазначає, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: забороною вчиняти певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами існує спір щодо визнання недійсним договору дарування від 16.05.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського територіального округу Молодчим І.О. за реєстровим №1297, предметом якого виступає садовий будинок, загальною площею 125,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку у Хотянівській сільській раді за кадастровим номером №:38:140:6561, площею 0,0808 га для індивідуального садівництва.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, доведеність факту наявності між сторонами спору, суть позовних вимог, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, суд приходить до висновку про співмірність та відповідність виду забезпечення позову, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно:

садовий будинок, загальною площею 125,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку у Хотянівській сільській раді за кадастровим номером №:38:140:6561, площею 0,0808 га для індивідуального садівництва.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Позивач (стягувач): Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», , юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Є. Чикаленка, 42/4.

Відповідач (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуючий М.Б. Баличева