Справа № 466/8113/24
Провадження № 2/466/2401/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Васинчик М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального провадження , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

02.08.2024 року, позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Львова, в якому просив ухвалити рішення про визнання права користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ордер на право вселення у спірну квартиру було видано на ім`я батька позивача . На той час членами його сім`ї були його дружина та діти : позивач та його брат, ОСОБА_2 . Всі вони і були зареєстровані за згаданою адресою. Батьки померли і позивач звернувся до Львівської міської ради з заявою про внесення змін до договору найму. Проте у нього не збереглося первинного ордера на житло, який видавався на ім.»я батька і у архіві міської ради відсутній такий документ. На даний час у спірній квартирі крім нього залишається бути зареєстрований його брат , ОСОБА_2 . Крім того, зареєстрована донька позивача. Вказані особи залучені до участі в розгляді справи в якості третіх осіб. Оскільки у інший спосіб позивач не може захистити своє право на користування спірною квартирою, позбавлений можливості укласти договір найму , просив позов задовольнити.

В судове засіданні учасники справи не з`явились.

Представник позивача , адвокат Брона М.В. , подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у її відсутності . Просить розгляд справи проводити за наявними в матеріалах справи документами та не заперечує проти задоволення позову.

Треті особи в судове засідання не з`явились. Від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу суду надійшли клопотання про проведення розгляду справи в їх відсутності. Проти позову не заперечують.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що з 1983 року основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_4 , що відображено у по квартирній карточці формі № 17 ( а.с. 5) , копія якої долучена до матеріалів справи. На момент вселення, до членів сім`ї основного наймача входили : його дружина, ОСОБА_5 та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано РАГС Львівського міськвиконкомом, на підставі актового запису №1342, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відомостей Реєстру Львівської міської територіальної громади за адресою АДРЕСА_1 , на даний час зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (донька позивача ) .

Частинами 1, 2 ст.64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст.65 Житлового кодексу Української РСР особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З метою отримання інформації про наявність ордеру на вселення, укладеного договору найму квартири АДРЕСА_2 , а також відповідного розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про передачу спірної квартири, позивач, звернувся 24.04.2024 року з запитом до Шевченківської районної адміністрації ЛМР. Однак позивачу було повідомлено, що ордери на вселення у квартири на зберігання у міський архів не передаються та на зберіганні відсутні, а щодо надання копії рішення/ухвали/розпорядження, то необхідно зазначити номер рішення/ухвали/розпорядження, дату його прийняття та виконавчий орган, що приймав рішення/ухвали/розпорядження. У зв`язку з тим, що вищевказана інформація у позивача була відсутня, йому не вдалось отримати ані копії ордеру на вселення у спірну квартиру, ані копії відповідного розпорядження Шевченківської рай адміністрації.

05.07.2024 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Шевченківської рай адміністрації заяву, у якій просив внести зміни в договір найму жилих приміщень - квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 29,5 кв.м. і укласти такий з ним. 30.07.2024 року на адресу позивача надійшла відповідь за N? 36-вих-103206 від 18.07.2024 року, у якій зазначено, що оскільки ним не долучено завіреної копії ордера або рішення, на підставі якого зайнята квартира, у районної адміністрації відсутні підстави для укладення договору найму.

Статтею 106 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.03.1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Також, відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду.

Конституція України статтею 47 гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

В даному випадку судом встановлено, що позивач у визначений законом спосіб вселився у квартиру АДРЕСА_2 , в якості члена сім`ї основного наймача. З 1983 року ОСОБА_1 постійно зареєстрований, проживає за вказаною адресою, несе витрати по утриманню нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставіть позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 61, 64, 65, 106 Житлового кодексу Української РСР, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на користування квартирою АДРЕСА_2 , житловою площею 29,2 кв.м.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: м. Львів, пл.Ринок,1.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Третя особа : Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, м.Львів вул. Липинського, 11.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима