Справа №336/5867/24
Пр. 2-н/336/442/2024
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

24 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця ОСОБА_1 12.06.2024 звернулася до суду із вищевказаною заявою, за змістом якої просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі заяви до суду і до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Так, відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Також статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З огляду на наведену норму закону, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тій особі, разом з якою проживає дитина, а відтак, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

Згідно з п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником вказано, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, проте, не підтверджує, що остання фактично проживаєь спільно із нею за однією адресою, що у сукупності свідчить про недотримання вимог п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України. Зазначеною нормою передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з цим, за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суддею встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №336/1223/22, пр. 2/336/242/2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено частково й змінено розмір аліментів, що стягнуті рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; змінено розмір аліментів, що стягнуті наказом судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказане рішення залишено без змін на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 24.01.2024 й набрало законної сили 24.01.2024.

Так, заявницею за змістом заяви не зазначено про наявність на утриманні боржника інших осіб. Проте, п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Оскільки судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 має на утриманні інших осіб, заявницею не дотримано вимог, за якими може бути видано судовий наказ, суд позбавлений можливості задовольнити вказану заяву про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали, додані до заяви, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з вказаних підстав та за відсутності належних доказів в обґрунтування виникнення у заявниці ОСОБА_1 права грошової вимоги.

За нормою ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.1,3,8 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Ст.166 ЦПК України передбачає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 160-167, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Копію ухвали надіслати заявниці разом з копією заяви та долученими до неї додатками.

Ухвала судді складена та підписана 24.06.2024.

Суддя Л.А. Вайнраух