Провадження № 2/185/1260/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закриття провадження по справі
17 червня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про захист прав споживачів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті кошти у розмірі 46 977,15 грн.
Ухвалою від 22 грудня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що зазначена позовна заява подана до суду ОСОБА_1 як фізичною особою, а не фізичною особою підприємцем. Однак, кредитний договір за яким ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ініційовано вчинення виконавчого напису був укладений між ФОП ОСОБА_1 та відповідачем. Виконавчий напис нотаріусом було вчинено з метою стягнення заборгованості ФОП ОСОБА_1 , а не фізичної особи ОСОБА_1 . Згідно даних ресурсу OpenDataBot підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена. Однак предметом спору є правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» які виникли з господарського договору, зобов`язання за яким із втратою її статусу як ФОП не припинилися. Отже розгляд даної справи має здійснюватися саме господарським судом. Таким чином, на підставі п. 1, ч. 1. ст. 255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю.
Позивач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася.
Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю. О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі на підстав наявних доказів в матеріалах справи.
Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому ГПК порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, у відповідності до частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Відповідно до частини другої, право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
За статтями 4 та 45 ГПК України сторонами в судовому процесі (позивачами і відповідачами) можуть бути і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені в статті 20 ГПК України.
Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін. Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
З огляду на вищезазначене, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.
За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДРЮОФОПГФ) запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Згідно доказів наданих відповідачем 11 лютого 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 177058-КС-002.
26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за кредитним договором № № 177058-КС-002 від 11.02.2021 року.
Згідно інформації приватного виконавця, у нього на виконанні з 28.12.2021 по 24.07.2023 перебувало виконавче провадження про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за кредитним договором № № 177058-КС-002 від 11.02.2021 року. (а.с. 16)
З урахуванням викладеного, суд вважає що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд -
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С. Г. Юдіна