"17" вересня 2024 р.
Справа №489/1137/24
Провадження №2/489/946/24
УХВАЛА

17 вересня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

встановив.

ОСОБА_1 , через свою представницю адвокатки Гоцуляк Ю.С., звернулася до суду з позовом, яким просить, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог: здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином: визнати за ОСОБА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на частку квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 34897,81 грн., які складаються з: судового збору за подання позовної заяви у розмірі 9413,33 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

17 вересня 2024 від представниці позивачки надійшла заява, відповідно до якої просить: прийняти заяву про відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя; скасувати заходи забезпечення позову, визначені ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2024 у справі № 489/1137/24, якою накладено арешт на: квартиру АДРЕСА_2 та транспортний засіб марки Renault модель Trafic, 2004 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 26897,81 грн. Зазначає, що 11.06.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був підписаний попередній договір щодо наміру поділу майна подружжя.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

До матеріалів заяви про відмову від позову, представницею позивачки долучено копію розписки ОСОБА_1 від 05.03.2024, та копію попереднього договору щодо наміру поділу майна подружжя від 11.06.2024.

За таких обставин, враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову, а провадження у справі закрити.

Роз`яснити позивачу наслідки ч. 2 ст. 256 ЦПК України: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що провадження дійсній справі закривається, суд дійшов висновку, що необхідність у забезпеченні позову відсутня, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2024, слід скасувати.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Встановлено, що звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивачка ОСОБА_1 сплатила сплатив судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 9413,33 грн., та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн., що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 12.02.2024 та № 0.0..1 від 12.02.2024.

Враховуючи, те що позивачка сторони уклали попередній договір про намір поділу майна подружжя, що фактично підтверджує факт визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачці ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при зверненні по суду судового збору, а саме, у розмірі 4948,90 грн. (9413,33 грн. : 2 = 4706,66 грн.; 484,48 грн. : 2 = 242,24 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимогу наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України, позивач має право на присудження з відповідача на свою користь судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу) за сукупності таких обставин: 1) після звернення позивача з позовом відповідач самостійно задовольнив пред`явлені до нього позовні вимоги, 2) позивач не підтримує свої позовні вимоги у зв`язку з їх задоволенням відповідачем, 3) суд закрив провадження у справі.

Відповідно дост.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.

Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5ст.137 ЦПК).

З матеріалів справи встановлено, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, представником позивача на підтвердження понесення таких витрат долучено: договір № 22/08-1 про надання правничої допомоги від 22.08.2023; додаткову угоду № 1 до договору від 22.08.2023 № 22/08-1 про надання правничої допомоги від 11.04.2024; Акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за договором від 22.08.2023 № 22/08-1 про надання правничої допомоги від 11.04.2024; прибутковий касовий ордер № 16/09 від 16.09.2024 про сплату ОСОБА_1 послуг за договором про надання правничої допомоги від 22.08.2023 № 22/08-1 у розмірі 17000,00 грн.

В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 17000,00 грн. до 10 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 137, 142, 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

прийняти відмову представниці позивачки ОСОБА_1 адвокатки Гоцуляк Юлії Сергіївни від позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - закрити.

Скасувати арешт, накладений на:

- квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі продажу від 25.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2693;

- транспортний засіб марки Renault Trafic, 2004 року випуску, колір сірий, vin НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 4706 грн. 66 коп., судового збору, сплаченого за квитанцією № 0.0..1 від 12.02.2024 та 242 грн. 24 коп., судового збору, сплаченого за квитанцією № 0.0..1 від 12.02.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено «17» вересня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева