Справа № 705/4463/23
Провадження № 2/702/38/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представник позивача ПАТ «Страхова компанія» «АРКС», представники відповідача Ольмезов В.А., Боровенко Д.В., - не з» явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15.02.2022 між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (надалі - позивач) та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 17358Га2кЗ, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Тоyota (д.р.н. НОМЕР_1 ).

23.12.2022 о 12:45 в м. Київ, вул. Дніпроводська сталася дорожньо- транспортна пригода за участю: автомобіля Тоyota (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керувала водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 та автомобіля Volkswagen (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 (надалі - відповідач), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 17358Га2кЗ від 15.02.2022 (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в відповіді від НПУ № 497582 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно відповіді від НПУ № 497582 про ДТП та постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20.02.2023 (справа № 756/764/23), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АІ1Х3509859 від 03.01.2023 та умов договору страхування № 17358Га2кЗ від 15.02.2022, розмір страхового відшкодування склав 106 911,16 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу страхувальнику згідно платіжного доручення № 941498 від 04.01.2023.

Відповідно до п. 28.13 договору страхування № 17358Га2кЗ від 15.02.2022 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 106 911,16 грн - 0,00 грн =106 911,16 грн.

106 911,16 грн - вартість відновлювального ремонту ТЗ Тоyota (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № СР00-028903 та калькуляції, АВР № 1548; 0,00 грн - франшиза згідно Договору страхування.

Таким чином, зважаючи на викладене вище до АТ «СК «АРКС» (правонаступника ЛТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), позивач у справі, перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( ОСОБА_1 ) компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Тоyota (д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2022 о 12:45 в м. Київ, вул. Дніпровська.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, Ідентифікаційний код 20474912) 106 911,16 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

На адресу суду 01.11.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки під час ДТП 23.12.2022 відповідач не знаходився у нетверезому чи іншому стані, в якому б не надав оцінку оточуючій дійсності, його транспортний засіб було застраховано, місце ДТП він самовільно не залишав, використовував справний автомобіль і тим паче не вчинив ДТП навмисно, тому страховик не набув права на регресний позов, оскільки передбачених підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав не встановлено і ПрАТ «Страхова компанія АРКС» вже виплатило страхувальнику через ТОВ «Саміт Моторз Україна» компенсацію в розмірі 106 911,16 грн та враховуючи що, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

На адресу суду 08.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої в своїй позовній заяві позивач посилається на ст. 1166, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», стаття 993 ЦК України.

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання я договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Таким чином, особа, винна у деліктному зобов`язанні (відповідач), повинна відшкодувати завдану шкоду, про що вірно вказано в позовній заяві.

Матеріалами справи підтверджено, що позовні вимоги заявлено, виходячи з фактичних витрат, що були здійснені для відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Отже, посилання відповідача на поняття суброгаціїї чи регресу не звільняє його від обов`язку відшкодувати шкоду завдану його діями, і зазначені заперечення відповідача тільки мають на меті уникнути свого обов`язку щодо відшкодування завданих збитків.

Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.10.2023 відкрито позовне провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.12.2023 призначено у справі авто товарознавчу експертизу, зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.04.2024 поновлено провадження у справі, без виходу до нарадчої кімнати.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просив позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника позивача про що зазначив у позовній заяві та заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні, у зв`язку з тим, що розмір збитків визначених позивачем не відповідає характеру тих пошкоджень, що були отримані внаслідок ДТП та додатково пояснив, що станом на 23.12.2022 його цивільно-правова відповідальність не була застрахована.

В судове засідання представники відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23.12.2022 о 12 год 45 хв в м. Києві водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Дніпроводській при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Богатирської не надав переваги в русі автомобілю марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3.б, 16.11. ПДР України.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 03.03.2023 (а.с. 12).

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14.02.2018 (а.с. 35).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування»), згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 17358Га2к3 від 15.02.2022. Страхова сума складає 475 000,00 грн. Розмір франшизи, 0,00% від страхової суми. Строк дії договору 16.02.2022 до 15.02.2023 (а.с. 27 - 34).

Відповідно до заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 23.12.2022 ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про подію, яка мала місце 23.12.2022 о 13:08, за участі забезпеченого транспортного засобу «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участі автомобіля Волькцваген НОМЕР_2 , який не надав перевагу в русі та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 20).

Перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано в акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 23.12.2022 (а.с. 21 - 26).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1/003/22/0 від 24.12.2022 ТОВ «Саміт Моторс Україна» вартість ремонту транспортного засобу TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 106 911,16 грн (а.с. 17 - 18).

Пошкодження автомобіля «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 зафіксовані в акті огляду транспортного засобу від 23.12.2022 та проведені представником страхової компанії повністю відповідають виставленому рахунку відновлюваного ремонту, проведеного ТОВ «Саміт Моторс Україна».

Відповідно до акту виконаних робіт № 1548 від 28.01.2023, проведеного ТОВ «Саміт Моторс Україна» вартість робіт та запасних частини склала 106 911,16 грн (а.с. 19).

Згідно з рахунком № СР00 028903 від 24.12.2022, наданого ТОВ «Саміт Моторз Україна» ОСОБА_2 вартість ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 106 911,16 грн. Даний рахунок містить перелік товарів та робіт, які необхідно виконати та зазначено їх вартість (а.с. 16).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП становить 106 911,16 грн (а.с. 15).

Згідно з страховим актом № ARX3509859 від 03.01.2023, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» прийняло рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 106 911,16 грн на рахунок ТОВ «САМІТ МОТОРОЗ УКРАЇНА», відповідно до умов договору № 17358Га2к3 від 15.02.2022, власник майна ОСОБА_2 , транспортний засіб TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14).

Відповідно до платіжного доручення № 941498 від 04.01.2023, ПрАТ «СК «АРКС» перерахувало на рахунок «САМІТ МОТОРОЗ УКРАЇНА» грошові кошти в сумі 106 911,16 грн, призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту № ARX3509859, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , рах. № НОМЕР_5 від 24.12.2022 (а.с. 11).

ПрАТ «СК «АРКС» за № СУ/010887/4-1 від 24.04.2023 на адресу ОСОБА_1 надіслало претензію, відповідно до якої страхова компанія просить перерахувати на її користь суму боргу в розмірі 106 911,16 грн. Крім цього, згідно змісту даної претензії ПрАТ «СК «АРКС» просить надати копію полісу, якщо цивільно правова відповідальність на дату скоєння ДТП була застрахована (а.с. 7 8).

Згідно з відповіддю на претензію про регресні вимоги ОСОБА_1 від 25.05.2023, ОСОБА_1 вважає, що претензія до задоволення не підлягає, оскільки вимоги не є регресними, а ґрунтуються на інших приписах законодавства, а саме суброгації (а.с. 9 - 10).

Відповідно до відповіді від Національної поліції України, 23.12.2022 о 12:45 сталася ДТП за участі легкового автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та легкового автомобіля TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 442704 (а.с. 13).

Згідно з висновком експерта № СЕ 19/124 24/722 АВ від 12.03.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA RAV4, н.з. НОМЕР_1 станом на 23.12.2022 складає 115 677,96 грн (а.с. 178 183).

Матеріали справи доказів того, що на момент ДТП, а саме 23.12.202 цивільно - правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована, не містять.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 102 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.

Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 7 ст. 93 Закону України «Про страхування» перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, , зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідач не заперечує свою вину щодо завдання шкоди майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2022.

Так, судом встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача та «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, і автомобіль «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду, при цьому, цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, отже саме він несе відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідач добровільно завдану шкоду не відшкодував, страхове відшкодування потерпілій особі виплатив позивач ПАТ «СК «АРКС», а тому у позивача виникло право на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, а відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог в межах заявлених позовних вимог.

Доказів того, що ДТП сталася не з вини ОСОБА_1 суду не надано.

Заперечуючи задоволення позовних вимог відповідач посилається на невідповідність розміру страхового відшкодування за договорами тим пошкодженням, які відбулися після ДТП 23.12.2022.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом.

Відповідно до статті 3 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону).

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (пункт 36.6 статті 36 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна може бути оцінена як самим страховиком так і шляхом проведення відповідної експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що акт огляду транспортного засобу складений представником страхувальника 23.12.2022, тобто в день дорожньо-транспортної пригоди та відповідає характеру пошкоджень, зазначених у повідомленні про автоаварію.

За клопотання сторони відповідача була проведена транспортна товарознавча експертиза, яка підтвердила вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «TOYOTA RAV4»,реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 23.12.2022.

Надані відповідачем на адресу суду на спростування розміру заподіяної шкоди письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.12.2022 надані після ДТП про пошкодження переднього бамперу та номерного знаку не спростовують розміру завданої шкоди, встановленої згідно з Актом огляду транспортного засобу, кошторисом збитків (калькуляцією витрат) та висновком експерта № СЕ-19/124-24/722-АВ.

Посилання відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що до даних правовідносин необхідно застосувати поняття суброгації, не є підставою для відмови у задоволенні позову, виходячи із наступного.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Разом із тим, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 справа № 917/1739/17).

Роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон.

Більше того, з огляду на положення ЦПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу «jura novit curia».

Виходячи з принципу цивільного судочинства «jura novit curia» («суд знає закони»), неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, у зв`язку з чим суди мають самостійно перевіряти доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини, та надати правильну правову кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та у постановах Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 905/2419/18 та від 13.02.2020 у справі № 921/109/19 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св 18)).

Тобто, застосування принципу цивільного судочинства -«jura novit curia» (суд знає закони) - саме по собі є правильним та не порушує приписів процесуального законодавства.

А тому, суд вважає, що неправильна юридична кваліфікація спірних правовідносин представником позивача не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення № 983961 від 04.07.2023 позивачем ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 684,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 138 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно ухвали суду про призначення автотоварознавчої експертизи, зупинення провадження у справі від 21.12.2023 витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1

Відповідно до рахунку Черкаського НДЕКЦ МВС № 29 від 23.01.2024 вартість експертизи становить 3 634,94 грн (а.с. 170) та були сплачені відповідачем.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, то витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 634,94 грн суд залишає за відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди в розмірі 106 911 (сто шість тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: вул. Іллінська, 8 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 16.04.2024.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР