Провадження №: 2/336/49/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Морозовій В.М.,

представника позивача адвоката Тягунова О.А.,

представника відповідача адвоката Швайковського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання акту розрахунку необлікованого об`єму природного газу і його вартості неправомірним,

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання акту розрахунку необлікованого об`єму природного газу і його вартості неправомірним та скасування цього акту.

В позові зазначив, що є власником будинку АДРЕСА_1 , де 13 січня 2020 року відбулася перевірка співробітниками відповідача дотримання законодавства про газоспоживання. За наслідками відвідування його житла працівниками «Запоріжгазу» був складений акт про порушення, в якому зазначено наявність таких порушень, як: несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, про що свідчить невідповідність пломби повірника встановленому зразку, а також позаштатний режим роботи засобу вимірювальної техніки. Житло позивача оснащене приладом обліку газу Metrix G4, заводський номер НОМЕР_1 , який встановлений в 1996 році та 13 березня 2008 року пройшов повірку і був визнаний придатним до використання. У відповідності до технічної документації на газовий лічильник Metrix G4 строк його експлуатації не повинен перевищувати двадцяти років, тому з урахуванням часу встановлення приладу обліку газу в будинку позивача граничний строк його служби мав бути вичерпаним в 2016 році. Згідно із умовами договору між сторонами № 35965 періодичність повірки газового лічильника обчислюється п`ятьма роками, тому, будучи повіреним в 2008 році, він мав зазнати наступної повірки не пізніше 2013 року, проте співробітники відповідача вказаних дій не вчинили, між тим Кодексом газорозподільних систем встановлено обов`язок оператора ГРМ забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу, а в разі пропущення терміну періодичної повірки з вини оператора ГРМ об`єм спожитого газу визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. Крім того, представниками оператора ГРМ грубо порушені вимоги глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, які приписують співробітникам оператора у разі порушення споживання газу скласти на місці порушення акт про порушення за встановленою формою з застосуванням фото- та відеофіксації виявленого порушення, про що зазначити в акті. Разом з тим жодного фото та відео співробітники АТ «Запоріжгаз» стосовно виявленого порушення позивачу не надали. Окрім того, зазначає позивач, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу необхідно встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем. Експертиза лічильника газу була проведена з порушенням законодавства, зокрема, всупереч вимог пункту 3 глави 10 Кодексу газорозподільних систем, у відповідності до яких до складу комісії газопостачальної організації має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів, до складу комісії не включені юристи. У висновку експертизи не зазначено, які прибори застосовувались для дослідження газового лічильника, в яких кліматичних умовах проводилось його дослідження, а саме: температуру повітря, вологість, атмосферний тиск і т. і.; дослідження проводилась особами, що не мають кваліфікації експерта та не попереджались про кримінальну відповідальність експерта. Всі наведені обставини свідчать про недопустимість вказаного висновку як джерела доказів. Єдиною підставою для нарахування вартості необлікованого об`єму газу стала констатація, що на пломбі відбиток тавр про повірку засобу вимірювальної техніки не відповідає встановленому зразку, але жодний зі складених представниками АТ «Запоріжгаз» документів не засвідчує факту несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що вплинули на неправильну роботу лічильника або потягнули можливість викрадення газу. Окрім вказаних порушень при складанні оскаржуваного розрахунку, відповідач не дотримався вимог законодавства про газорозподільні системи в частині обов`язку надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, не зазначивши ані формули обчислення вартості необлікованого газу, ані періоду, за який можливо стягнути недораховану вартість газу, а також не пославшись на опалювальний та неопалювальний періоди.

У зв`язку з викладеним вважає, що підстав для нарахування обсягу природного газу за граничними об`ємами у відповідача немає, оскільки він не довів факту винної протиправної поведінки позивача, що спричинила шкоду, та прямого причинного зв`язку між діями позивача та настанням вказаної шкоди. Означене свідчить про те, що відсутні підстави для констатації трьох складових, що є передумовою для настання відповідальності за порушення споживання природного газу, які передбачені підпунктом 37 пункту 4 Глави 1 Кодексу газорозподільних систем, а саме: дій з несанкціонованого втручання в роботу або конструкції чи складові комерційного приладу обліку (1), вчинених шляхом підробки, пошкодження пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача (2) та наслідків у вигляді відсутності обліку спожитого газу або його обліку не в повному обсязі (3).

У зв`язку з викладеним позивач просить визнати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і й ого вартості на загальну суму 20588 грн. 33 коп. неправомірним та скасувати його.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2021 року позов передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, де внаслідок автоматизованого розподілу справ 8 грудня 2021 року він надійшов в провадження судді Щасливої О.В.

На підставі ухвали судді від 09.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заходи забезпечення позову, доказів судом не застосовувалися.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Пояснив, що прилад обліку природного газу, яким оснащене житло його довірителя, містить три пломби: перша це пломба акціонерного товариства «Запоріжгаз» № 2857564, яка кріпиться на накидних гайках, що з`єднують лічильник з газоводами, і була передана йому на зберігання на підставі акту № 795 від 13.03.2008 року про встановлення побутового лічильника газу після проведення повірки та є непорушеною; друга це пломба суб`єкта господарювання-виробника, яка кріпиться на лічильному механізмі і також є непорушною; третя пломба, яка знаходиться на каркасі приладу обліку газу і чия заміна не може впливати на роботу лічильного механізму. Лише таке несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з позаштатним режимом роботи лічильника, може бути підставою для нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, а наявність пломби, що не передбачена жодними нормативними джерелами, на тлі цілісності пломб оператора ГРМ та виробника приладу обліку не є порушенням в розумінні Кодексу газорозподільних систем, що може свідчити про несанкціоноване втручання в його роботу та бути підставою для складання оспорюваного акту. Хоча пломбу, на якій відбиток тавр про повірку засобу вимірювальної техніки не відповідає встановленому зразку, ОСОБА_1 на зберігання і не приймав, але навіть за умови заміни цієї пломби втручання в роботу засобу вимірювальної техніки є неможливим з технічної точки зору.

Просить про ухвалення рішення на користь свого довірителя.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, зауваживши на такому.

Відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільних мереж має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Реалізуючи означене право, 13 січня 2020 року співробітники «Запоріжгаз» при знятті показань приладу обліку спожитого газу в житлі позивача виявили порушення правил споживання газу у вигляді позаштатного режиму роботи засобу вимірювальної техніки, про що був складений акт про порушення № 503 від 13.01.2020 року за ознаками несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а також позаштатного режиму роботи ЗВТ. Вказаний акт засвідчений підписами двох представників оператора ГРМ та споживача. Акт про порушення № 503 від 13.01.2020 року складений згідно з пунктами 4 та 7 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, у відповідності до яких у разі виявлення під час перевірки комерційного вузла обліку газу чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак порушень, в тому числі ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, представник оператора газорозподільних мереж на місці перевірки складає акт про порушення. Акт містить інформацію про необхідність присутності споживача на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, яке відбувається в певний час за певною адресою, відомості про які також були зазначені в акті. Засідання комісії з розгляду актів про порушення 7 лютого 2020 року відбулось за участі споживача ОСОБА_1 та представника НКЕРКП, що не дає жодної підстави для припущення порушення права позивача на отримання інформації про дату, час та місце засідання комісії та права на присутність при його проведенні. Експертиза лічильника газу, встановленого в житлі позивача, була проведена на підставі його клопотання від 13.01.2020 року у відповідності до пункту 6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС, згідно з яким у разі виникнення сумнівів щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових за домовленістю сторін (оператора ГРМ та споживача) або за ініціативою однієї з них може бути проведено позачергову чи експертну повірку у порядку, що визначений вказаним розділом. 27 січня 2020 року в приміщенні управління метрології акціонерного товариства «Запоріжгаз» державним повірником державним підприємством «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» у відповідності до вимог глави 10 Розділу Х Кодексу ГРС проведено експертизу належного позивачу лічильника газу, внаслідок якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що виразилось в тому, що при візуальному огляді пломби виявлено невідповідність розміру, шрифту літер, цифр та елементів відбитку тавр про повірку ЗВТ на пломбі на лічильнику встановленому зразку, а також відсутність відбитку тавра кварталу повірки ЗВТ, невідповідність шифру регіону повірки на відбитку тавра (ПГ) визначеним законодавством шифрам метрологічних центрів і територіальних органів. Експертизою, крім того, встановлений позаштатний режим роботи ЗВТ, його непридатність до подальшої експлуатації та необхідність заміни. Відповідно до пункту 35 Державного реєстру наукових метрологічних центрів, метрологічних центрів і повірочних лабораторій, уповноважених на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, уповноваженим підприємством на території м. Запоріжжя щодо повірки засобів вимірювальної техніки є державне підприємство «Запоріжжя стандартметрологія», шифр повірочного тавра якого «РГ» зазначений на відбитку повірочного тавра в паспорті лічильника газу Metrix G4, заводський номер НОМЕР_1 , який належить позивачу. Але встановлений під час експертизи шифр повірочного тавра «ПГ» відсутній в Державному реєстрі наукових метрологічних центрів і повірочних лабораторій, уповноважених на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації. При цьому в паспорті на вказаний засіб вимірювальної техніки та на склі його суматора відбитки тавр державного повірника співпадають та містять шифр «РГ», але на свинцевих таврах відбитки тавр державного повірника співпадають, проте на свинцевих таврах відбитки тавр державного повірника відрізняються від тавр на склі суматора лічильника газу та паспорту. Відповідальність за збереження та цілісність пломб (відбитків їх тавр) у відповідності до пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС відповідає власник або користувач приладу обліку природного газу, а за змістом пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), що призводить до викривлення даних обліку природного газу, тому у оператора ГРМ були наявні підстави для нарахування вартості необлікованого об`єму газу. Що стосується тверджень позову про пропуск строку повірки приладу обліку з вини оператора ГРМ, внаслідок чого позивач повинен бути звільненим від відповідальності, вони є хибними, оскільки у відповідності до пункту 3 глави 8 розділу Х Кодексу в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки, тому сам по собі факт прострочення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки з вини оператора ГРМ не звільняє споживача від відповідальності у разі встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, оскільки факт прострочення повірки не має обов`язковим наслідком порушення обліку природного газу.

Розрахунок необлікованого об`єму природного газу здійснювався у відповідності до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС за граничними об`ємами споживання природного газу з 19 липня 2019 року по 12 січня 2020 року, тобто за півроку, що передували виявленню порушення, з урахуванням всіх газових приладів, зареєстрованих в житлі осіб та є таким, що відповідає вимогам закону. Що стосується складу комісії, якою проводилася експертиза лічильника газу, за змістом пункту 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС експертизу засобу вимірювальної техніки та (або) пломби проводить комісія, до складу якої входить не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів, що дає підстави для висновку про те, що участь фахівця у галузі права в комісії не є обов`язковою.

У відповідності до п. 4 глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ відповідальність за збереження та цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку газу та пломб (відбитків їх тавр) несе власник або користувач, на території або у приміщенні якого вони встановлені, що означає порушення споживачем природного газу обов`язку збереження цілісності засобу вимірювальної техніки за умови виявлення ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, що призвело до його необлікованого споживання.

У зв`язку з тим, що дії співробітників відповідача щодо виявлення та фіксування порушення правил споживання природного газу відповідачем, а також дії з нарахування необлікованого об`єму газу ґрунтуються на законі, просить про залишення позову без задоволення.

В судове засідання 14 травня 2024 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розв`язання спору, не з`явились, надавши письмові звернення, які містять прохання про проведення судового розгляду без їх участі.

При цьому представник позивача просить про задоволення позову, представник відповідача про залишення позовних вимог без задоволення.

За вказаних обставин суд у відповідності до ст. 211 ЦПК України вирішив справу у відсутність її учасників.

Вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , споживає природний газ на підставі договору про надання послуг з газопостачання № 35965 від 23.03.2006 року (а с. 11-12).

Як випливає із змісту акту про порушення № 503 від 13.01.2020 року, складенням якого увінчалось відвідування співробітниками акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» належного позивачеві будинку, внаслідок проведеної перевірки виявлено порушення законодавства про газорозподільні системи, що виявилось в несанкціонованому втручанні в роботу засобу вимірювальної техніки (1); позаштатному режимі роботи засобу вимірювальної техніки (2) (а. с. 15).

13 січня 2020 року представниками акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» було здійснено демонтаж засобу вимірювальної техніки приладу обліку газу Metrix G4, заводський номер НОМЕР_1 , та направлено його на експертизу, за висновками якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки: при візуальному огляді пломби виявлено, що розміри та шрифти літер, цифр та елементів відбитку тавр про повірку ЗВТ на пломбі, встановленій на лічильнику, не відповідають встановленому зразку (крім того, відсутній відбиток тавра кварталу повірки ЗВТ, шифр регіону повірки на відбитку тавра (ПГ) не відповідає визначеним законодавством шифрам метрологічних центрів і територіальних органів). Встановлений також позаштатний режим роботи ЗВТ; непридатність лічильника до подальшої експлуатації та необхідність його заміни (а. с. 16).

Кодекс газорозподільних систем внормовує взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості.

Право представника оператора газорозподільних мереж при проведенні контрольного огляду вузла обліку оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу, складати акт про порушення, зокрема про: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, передбачено пунктами 4, 7 глави 9 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем.

Порядок проведення експертизи лічильника газу врегульований главою 10 Розділу Х Кодексу ГРС.

Відповідно до п. 2 глави 10 Розділу Х Кодексу ГРС після зняття ЗВТ та/або його пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплений пломбувальний матеріал, у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажання, пломбою споживача. При цьому представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або його пломби на експертизу(по одному екземпляру для кожної сторони), де чітко зазначає: поштову адресу місця проведення експертизи (1); дату та орієнтовний час проведення експертизи (2); контактний телефон особи оператора ГРМ ( для уточнення інформації щодо проведення експертизи (3); сторону, відповідальну за доставку ЗВТ або пломби на експертизу (4); дату останньої повірки ЗВТ.

З наданого суду протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 503 від 13.01.2020 року випливає, що всі вище перелічені вимоги представником відповідача виконані. Протокол містить підпис особи, в присутності якої складався протокол про те, що вона ознайомлена з датою та місцем проведення експертизи (а. с. 14).

Акт експертизи складений в день, про який повідомлений позивач, а саме: 27 січня 2020 року. Висновок експертизи містить умовивід про те, що в ході дослідження виявлено, як вже зазначено судом, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки та позаштатний режим його роботи засобу, а також висновок про те, що прилад обліку є непридатним для експлуатації, підлягає заміні (а. с. 16).

Акт експертизи лічильника проведено компетентною комісією, створеною у відповідності до вимог Кодексу ГРС, до складу якої у відповідності до вимог пункту 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС увійшло три представника оператора ГРМ, а також представник уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології,

Наведені обставини свідчать про дотримання представником відповідача процедури здійснення експертизи приладу обліку природного газу.

Доводи позову про те, що склад комісії є неправомочним через відсутність у ньому юриста, суд до уваги не приймає, оскільки згаданий пункт 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС прямої вказівки на обов`язкову участь юриста у складі комісії не містить.

Є неспроможними і твердження позивача про те, що експертиза проводилася щодо іншого, відмінного від належного йому, приладу обліку газу, який має інший заводський номер, оскільки зі змісту акту експертизи слідує, що дослідження проводилося відносно засобу вимірювальної техніки, яким оснащений будинок АДРЕСА_1 , у присутності його власника ОСОБА_1 , який не заперечував проти належності йому саме того лічильника, який досліджувався.

За вказаних обставин є наслідком описки посилання у висновку експертизи на інший, відмінний від номера лічильника позивача, заводський номер.

Суд не погоджується і з твердженнями позову про те, що прострочення періодичної повірки ЗВТ з вини оператора ГРМ є підставою для звільнення споживача від відповідальності за порушення, з огляду на таке.

Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню) встановлений главою 8 Розділу Х Кодексу ГРС, за змістом пункту 1 якої періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

У відповідності до п. 3 глави 8 Розділу Х Кодексу ГРС у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, тому сам лише факт прострочення періодичної повірки ЗВТ з вини оператора ГРМ не звільняє споживача від відповідальності у разі встановлення факту несанкціонованого втручання споживачем в роботу ЗВТ, оскільки факт прострочення повірки не має обов`язковим наслідком порушення обліку природного газу.

Що стосується тверджень представника позивача про недоведеність вчинення позивачем несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, суд знаходить їх обґрунтованими з урахуванням такого.

Як зазначено, в акті про порушення № 503 від 13.01.2020 року вказано два порушення споживання природного газу, таких, як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та позаштатний режим роботи ЗВТ.

Як слідує з пункту 8 глави 5 Розділу ХІ Кодексу, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Засідання комісії з розгляду акту про порушення, інкриміновані позивачу, відбулося 7 лютого 2020 року та увінчалось частковим задоволенням акту, а саме: визнанням наявності такого порушення, як втручання в роботу ЗВТ.

Поняття несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ міститься в пункті 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС і ним є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

З наведеного положення Кодексу випливає, що для констатації несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ необхідно встановлення факту втручання (1); способу втручання (шляхом підробки, пошкодження конструкції чи складових комерційного вузла обліку, пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації) (2); наслідків у вигляді викривлення даних обліку природного газу, тобто відсутність обліку або частковий облік споживання природного газу (3).

Таким чином, законодавством встановлено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ з суб`єктивного боку характеризується лише прямим умислом та наявністю спеціальної мети викривлення даних обліку природного газу.

Серед способів несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ згадана норма Кодексу ГРС передбачає і пошкодження пломб складових комерційного вузла обліку, зокрема, лічильника газу.

Саме такий спосіб порушення інкримінований позивачу, на приладі обліку якого виявлено пломбу про повірку ЗВТ з тавром, де розміри та шрифти літер, цифр, елементів відбитку не відповідають встановленому зразку, на якій відсутній відбиток тавра кварталу повірки ЗВТ, а шифр регіону повірки не відповідає визначеним законодавством шифрам метрологічних центрів і територіальних органів.

Порядок пломбування елементів комерційного вузла обліку внормований главою 5 розділу Х Кодексу ГРС, за змістом якої комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника (пункт 1 глави 5).

В силу пункту 2 оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу. Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу.

З наведеного положення закону слідує, що саме пломби оператора ГРМ покликані відігравати роль блокувальника несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу, на що вказує припис про встановлення охоронних пломб в певних місцях, розташування в яких таких пломб унеможливіть несанкціоноване втручання або несанкціонований відбір газу.

Разом з тим, за змістом пункту 1 глави 5 розділу Х Кодексу місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, не є незмінними, у кожному конкретному випадку вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

Наведене означає, що пломби органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та заводу-виробника не призвані захистити прилад обліку природного газу від несанкціонованих утручань в роботу засобу вимірювальної техніки з метою викривлення даних обліку природного газу, а їх наявність лише підтверджує те, що прилад обліку пройшов повірку та виготовлений певним суб`єктом господарювання.

Повіркою лічильника газу, за наслідками якої лічильник опломбовуєтьсяпломбою органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, в силу пункту 4 книги 1 розділу І Кодексу ГРМ є встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку.

Як вже зазначено, останню повірку належний позивачеві лічильник пройшов 13 березня 2008 року.

При пломбуванні комерційного вузла обліку, який вводиться в експлуатацію (за відсутності укладеного договору розподілу природного газу та/або відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, а для іншого суб`єкта ринку природного газу за відсутності його реєстрації на інформаційній платформі Оператора ГТС), між фланцями вхідної засувки Оператор ГРМ встановлює інвентарну заглушку та пломбує її в закритому положенні.

В акті установки побутового лічильника газу після виконання повірки № 795 від 13.03.2008 року є посилання на те, що прилад обліку газу опломбований пломбою № 2857564 (а. с. 50)

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування, як випливає із змісту пункту 4 глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ.

З наведених положень законодавства з урахуванням встановлених судом обставин слідує, що на позивача покладено відповідальність за збереження саме пломби оператора ГРМ, наявність якої унеможливлює втручання в роботу складових лічильника з метою несанкціонованого відбору природного газу.

Означена пломба оператора ГРМ № 2857564, якою опломбований лічильник позивача після повірки, яка мала місце 13 березня 2008 року, є непорушною, що означає відсутність намагань несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки.

Що стосується пломби на лічильнику органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, невідповідність якої встановленому зразку виявлено представниками оператора ГРМ, відповідач на збереження її не приймав, як свідчить зміст акту № 795 від 13.03.2008 року, тому не повинен нести відповідальність за її цілісність.

Окрім того, суд враховує, що заміна цієї пломби не надає можливості втручання в роботу лічильного механізму приладу обліку природного газу з метою спотворення (викривлення) показників обліку.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факт несанкціонованого втручання позивача в роботу засобу вимірювальної техніки з метою спотворення даних обліку природного газу.

До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, у відповідності до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Таким чином, наслідком часткового задоволення комісією з розгляду актів про порушення акту про порушення № 503 від 13.01. 2020 року стало складення акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 20588 грн. 33 коп.

Вирішуючи вимоги позову про визнання протиправним акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, суд враховує таке.

Об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.

Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.

Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені частиною 2 статті 16 ЦК України, чий перелік не є вичерпним, а у суду є право захистити цивільне право або інтересе іншим, не зазначеним в частині 2 ст. 16 ЦК, способом, що встановлений договором або законом.

Пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою (якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою).

Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом, що є спеціальним законом до правовідносин, які виникли між сторонами, прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.

Застосування вказаного способу захисту права позивач обґрунтував безпідставністю здійснення розрахунку вартості необлікованого газу через відсутність порушення Кодексу газорозподільних систем, яке стало підставою для складання оспорюваного акту.

Дійшовши висновку про відсутність в діях позивача порушення правил споживання природного газу, а саме: інкримінованого йому несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, суд знаходить за необхідне застосувати передбачений спеціальним законом спосіб захисту права та визнати неправомірним акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 20588 грн. 33 коп. та скасувати його.

Вирішуючи вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги, суд виходить із положень статті 141 ЦПК України про те, що у разі задоволення позову судові витрати, до яких відносяться і видатки з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача.

Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК).

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Право на професійну правничу допомогу, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, гарантовано статтею 59 Конституції України.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Однією з засад цивільного судочинства в силу ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Представником позивача до заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 05.11.2021 року без номеру між ОСОБА_1 та адвокатом Тягуновим О.А.; акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.05.2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 8 від 30.05.2023 року на суму 11000 грн. (а. с. 115-118).

Розмір понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги, які у відповідності до акту наданих послуг складаються з вартості зустрічі, консультації клієнта в сумі 1000 грн., вартості аналізу законодавства з урахуванням наданих судом документів в сумі 500 грн., зустрічі, узгодження правової позиції в сумі 500 грн., підготовки та подання до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, скарги на неправомірне нарахування збитків в сумі 2000 грн., підготовки та подання до суду цього позову в сумі 2000 грн., вартості участі в двох судових засіданнях в сумі 3000 грн., відповідає наведеним в частині 4 статті 137 ЦПК України чинникам.

І так як суд може зменшити розмір витрат лише у випадку недотримання вимог частини 4 ст. 137 ЦПК України і лише за клопотанням іншої сторони, констатуючи відповідність витрат наведеним у згаданій нормі цивільного процесуального закону чинникам та у відсутність клопотання відповідача, суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат, понесених позивачем на отримання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 203-205, 216, 233, 626, 630 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», , м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 20588 грн. 33 коп., зроблений на підставі акту про порушення № 503 від 13.01.2020 року.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, МФО 300647, IVAN НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ) на користь ОСОБА_1 11 000 грн. витрат з отримання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений 14 травня 2024 року.

Суддя О.В. Щаслива