КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3548/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Держави України в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що 14 червня 2023 року подав до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації заяву про вчинення державної реєстрації припинення юридичної особи за наслідком ліквідації згідно частини тринадцятої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У проведенні такої реєстрації йому біло відмовлено, але відповідне рішення так і не було надано. Невидача рішення відповідачем є протиправним та позбавляє права на його оскарження. Бездіяльністю бездіяльністю посадових осіб Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях. ОСОБА_1 просив стягнути з державного бюджету України на його користь 20 000, 00 грн. компенсації за завдану моральну шкоду.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку його доводам, що відмова відповідача у вчиненні реєстраційних дій позбавлення його права на оскарження відповідного рішення до суду і завдала моральної шкоди.

Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач ОСОБА_1 обґрунтовував відмовою відповідача у вчиненні державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Бонка» та невидачею рішення про таку відмову.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів неправомірності дій чи бездіяльності дій Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в тому числі того, що ненадання відповідачем рішення про відмову у здійсненні реєстраційної дії вплинуло на його особисті права або обов`язки.

В межах розгляду заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд позбавлений можливості надавати оцінку правомірності таких дій чи діяльності Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звертався до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо не надання рішення про відмову у вчиненні державної реєстрації припинення приватного підприємства в результаті його ліквідації, зобов`язання відповідача видати рішення про відмову у вчиненні державної реєстрації припинення приватного підприємства «Бонка» в результаті ліквідації; стягнення моральної шкоди в розмірі 20000грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено та роз`яснено право на звернення з такими позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Заперечуючи проти позову, Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, зазначало, що позивач був повідомлений про результати розгляду його заяви про вчинення державної реєстрації припинення Приватного підприємства «Бонка» відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову розміщені на порталі електронних сервісів, з якого позивач міг роздрукувати відповідні рішення. 24 червня 2023 року позивач звернувся до Управління із запитом, в якому підтвердив отримання рішення про відмову у державній реєстрації припинення юридичної особи. Адміністратор Управління додатково на вимогу позивача роздрукував рішення про відмову у здійсненні реєстраційної дії.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження завдання відповідачем йому моральних страждань, якіб полягали у негативних змінах психічного стану, звичайного ритму його життя, моральному пригніченні та дискомфорті, а також на підтвердження розміру моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про вчинення реєстраційних дій не щодо себе особисто, а щодо юридичної особи - Приватного підприємства «Бонка».

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.