ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/220/23 Головуючий суддя І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 22-ц/818/1642/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» адвоката Жупинського Миколи Андрійовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2024 року по цивільній справі №644/220/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» через свого представника адвоката Жупинського М. А., який діє в його інтересах на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1109648 від 10 січня 2023 року, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року у розмірі 3 256 грн 14 коп., пеню у розмірі 954 грн 51 коп. та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, з яких: 2684 грн судовий збір та 2940 грн витрати на правову допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що 29 січня 2021 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та ОСОБА_1 укладений договір №29-Б/01/21-ГР про надання послуг. Відповідно до п. 2.1 договору виконавець надає, а замовник приймає та своєчасно оплачує послуги з централізованої охорони об`єкта. Замовник передає, а виконавець приймає під охорону на ПЦС «Об`єкт» замовника на період надання послуг за цим Договором. Вартість наданих послуг за договором в місяць за один «Об`єкт» складає 250 гривень без ПДВ. Оплата послуги виконавця здійснюється замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного місяця. Положеннями п.8.1. договору визначено, що вказаний договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і укладається до 31 грудня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, то договір вважається продовженим сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Відповідач належним чином умови договору про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року не виконує, грошові кошти за надані позивачем послуги не сплачує, у зв`язку з чим у відповідача за період з 29 січня 2021 року по 26 лютого 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 3256, 14 грн, на яку позивачем відповідно до положень п.4.1.1 договору нараховано пеню у розмірі 954, 51 грн. Зазначив, що 10 листопада 2022 року на адресу відповідача позивач направив претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, про направлення актів наданих послуг та сплату грошових коштів. Так, зазначеною претензією відповідач був попереджений про необхідність сплати наявної заборгованості впродовж 07 календарних днів з моменту отримання самої вимоги, однак претензія залишилась не виконаною, примірники актів наданих послуг на адресу позивача не повернулись, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» заборгованість за договором про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року у розмірі 3 256 (три тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень 14 копійок; пеню у розмірі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 51 копійки; витрати на правову допомогу у розмірі 2940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) гривень; судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2023 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 року по справі № 644/220/23; №/п 2/644/215/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГЕНТСТВО КОМПЛЕКСНОЇ БЕЗПЕКИ ОХОРОННА ФІРМА ФРЕГАТ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за невиконаним зобов`язанням скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників судового розгляду.

Під час судового розгляду представник позивача ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» адвокат Жупинський М. А. свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду відзив, зі змісту якого вбачається, що він заперечує проти позовних вимог і просить в їх задоволенні відмовити. Зазначав, що позивачем не надано доказів, підтверджуючих надання послуг згідно договору №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року, який не був підписаний відповідачем і не узгоджений з ним, а отже відсутні жодні підстави для виникнення будь-яких цивільних обов`язків відповідача перед позивачем.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2024 року було відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача адвокат Жупинський М.А. просить у апеляційній скарзі рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказав, що ствердження відповідача про відсутність його підпису у договорі про надання послуг №29Б/01/21-ГР від 29.01.2021 та про не надання йому послуг за даним договором не було підтверджено жодними належними доказами. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для спростування свого підпису у договорі відповідач не заявив.

У відзиві відповідач ОСОБА_1 просить рішення Орджонікідзевського районного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 644/20/23 залишити без змін та зазначено про незгоду з аргументами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач не довів, що наявний у письмовому тексті договору про надання послуг підпис належить відповідачу, а також фактичне виконання цього договору з боку позивача.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України дослідила матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на сказу вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що за відсутності у письмовому тексті правочину у паперовій формі підпису замовника послуг позивача відповідача ОСОБА_1 та жодного аргументованого доводу позивача із долученням відповідних доказів на їх підтвердження про те, що у ОСОБА_1 перед ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» виникла заборгованість за договором про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року у розмірі 3 256 грн 14 коп., пеня у розмірі 954 грн 51 коп. заперечення відповідача ОСОБА_1 проти позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позов є недоведений.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду.

Стаття 12 Цивільно-процесуального кодексу України встановлює, зокрема: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 Цивільно-процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано до справи договір №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та ОСОБА_1 про надання послуг.

Зі змісту п. 2.1. вищевказаного договору виконавець надає, а замовник приймає та своєчасно оплачує послуги з централізованої охорони об`єкта. Замовник передає, а виконавець приймає під охорону на ПЦС "Об`єкт" замовника на період надання послуг за цим договором.

Відповідно до п. 2.2. договору "Об`єкт", який виконавець приймає під реагування на ПЦС, розташований за адресою, вказаною в переліку "Об`єктів", що знаходяться під спостереженням ПЦС, які визначені у Додатку № 1 до вказаного договору.

Згідно з Переліком «об`єктів», що знаходяться під спостереженням ПЦС, який є Додатком № 1 до Договору №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року, «об`єкт», розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями п. 3.1 договору встановлено, що вартість наданих послуг в місяць за один «Об`єкт » складає 250 гривень 00 копійок, без ПДВ. При здійсненні не більше трьох виїздів наряду охорони на один об`єкт. Кожний наступний, після третього місяця, виїзд оплачується «Замовником » додатково з розрахунку 50,00 гривень за один виїзд на місяць.

Згідно з п. 3.2 договору оплата послуги виконавця здійснюється замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком.

Відповідно до п.8.1. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і укладається строком до 31 грудня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, то договір вважається продовженим сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати договір за додатковою угодою між собою.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що такий договір №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року ним не був укладений, оскільки ним не підписувався і не був узгоджений з ним, а отже відсутні жодні підстави для виникнення будь-яких цивільних обов`язків відповідача перед позивачем.

На підтвердження позовних вимог позивачем було додано до позовної заяви акт надання послуг № 57 від 26 лютого 2022 року, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість робіт позивача за послуги з централізованої охорони об`єкта за допомогою ПЦС за період з січня 2021 року по 26 лютого 2022 року складає 3 256,14 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження невизнання позовних вимог зазначається, що акт надання послуг № 57 від 26 лютого 2022 року ним не підписувався, роботи не приймались.

Відповідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Вимогами ст. 4, 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вказаним нормам ст.ст. 89, 263 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи позову та не з`ясував, що згідно наданих стороною позивача фотокопії копії вищевказаного договору 29 січня 2021 року про надання відповідачу централізованої охорони цей договір має підписи його сторін, зокрема, відповідача ОСОБА_1 (а.с. 10-15). У зв`язку з невиконанням умов цього договору з боку відповідача позивач надіслав на адресу відповідача 10 жовтня 2022 року претензію, в якій з покликанням на невиконання умов згаданого договору вимагає від відповідача сплатити протягом 7 днів після її отримання сплатити заборгованість за договором на суму 3256,14 грн. основного боргу на відповідний банківський рахунок позивача. У разі не виконання даної претензії або залишення її без відповіді позивач вказав, що він звернеться до суду з позовною заявою про стягнення боргу та штрафних санкцій. Одночасно позивач направив відповідачу поштовим зв`язком на його зареєстровану адресу проживання для підпису Акт наданих послуг з 29 січня 2021 року по 26 лютого 2021 року, про що свідчить відповідний опис поштового вкладення та поштові квитанції (а.с. 16, 17-18).

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач цих доказів на спростував та не надав до суду першої інстанції належних і допустимих доказів про те, що він звертався до позивача з претензіями з приводу невиконання (неналежного виконання) умов вказаного договору централізованого надання охоронних послуг.

Наведені обставини свідчать, що позивач довів укладення між сторонами договору, факт надання ним послуг за цим договором та розмір заборгованості і штрафних санкцій - пені, а відповідач цих обставин не спростував, а тому суд відповідно до умов договору, має захистити порушене право позивача та задовольнити позов повністю.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначений предмет договору, порядок розрахунків, обов`язки та права виконавця, відповідальність сторін, строк дії договору.

Зі змісту договору про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року вбачається, що такий підписаний сторонами власноручним підписом.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки у контексті наведених вище вимог ч. 1 ст. 218 ЦК України, ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав до суду належних і допустимих письмових доказів на спростування доказів позивача колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу його заперечення щодо недоведеності позову.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та наведеними у відзиві аргументами, які належним чином не доведені, не були спростовані.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції: неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення суду та ухвалює нове рішення про задоволення позову повністю.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та апеляційної скарги.

Апеляційна скарга та позов підлягають задоволенню повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно повністю відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції на суму 2684 гривні (а.с. 6) та апеляційної скарги 4 026 грн. (а.с. 117), а всього на суму 2684 + 4 026 = 6710 грн., а також витрати на правничу допомогу адвоката Жупинського М.А. в суді першої інстанції.

При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовам договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження встановленому цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

На виконання вказаних вимог, представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги від 10 січня 2023 року, укладений між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та адвокатом Жупинським М.А., акт прийняття-передачі виконаних робіт(наданих послуг) до договору№ б/н від 10 січня 2023 року про надання правничої допомоги від 30 січня 2023 року; ордер нанадання правничої(правової)допомоги серії АХ №1109648 від 10 січня 2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю №1514, квитанцію до прибуткового касового ордера №30/01 від 30 січня 2023 року про сплату ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» коштів у розмірі 2940 грн за договором про надання правової допомоги № б/н від 10 січня 2023 року.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач не спростував факт та розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України, в розмірі 2940 грн. (а.с. 29-32).

Керуючись ст.ст. 367-369, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» - адвоката Жупинського М.А. задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2024 року -скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» (, місцезнаходження: 61099, м. Харків, вул. Рибалка, буд. 33, кв. 52) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості та пені - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» заборгованість за договором про надання послуг №29-Б/01/21-ГР від 29 січня 2021 року у розмірі 3 256 (три тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» пеню у розмірі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 51 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» судовий збір у розмірі 6 710 (шість тисяч сімсот десять) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 01 липня 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

О.Ю.Тичкова.