Справа №173/982/24
Провадження №2-о/173/50/2024
У Х В А Л А

іменем України

01 липня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулися заявника, ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні.

Провадження у справі відкрите ухвалою судді Бурхана С.М., від 27 березня 2024 року

В поданій заяві заявниця ставлять вимоги: встановити факт перебування на утриманні брата , ОСОБА_2

Встановлення даного факту обґрунтовує тим, що без встановлення даного факту вони втрачають свої права на грошові виплати після загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 .

З`ясувавши зміст заявлених вимог приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлено що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови. виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В ст.16-1Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» міститься перелік осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Зі змісту поданої заявницею вбачається спір про право на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на спадкування його майна. Оскільки заявниця подавала пакет документів для отримання даної допомоги, але останій був повернутий для опрацювання.

Відповідно до ч.1 ст.ст.4,5 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі №140/2178/15-ц (провадження №61-9869св20), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі №295/3547/21 (провадження №61-10600св21).

Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13 жовтня 2021 року в справі № 159/858/20 (провадження № 61-1633св21), від 12 січня 2022 року в справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156 св21) та від 24 червня 2022 року в справі № 337/3395/21 (провадження № 61-21062св21).

Аналогічні правові позиції висловлені Дніпровським апеляційним судом в справах № 428/8569/21 Постанова від 13.12.2022 року та № 206/3310/22 Постанова від 19.01.2023 року.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Виходячи з вищевикладеного приходжу до висновку про наявність підстав для залишення заяви , ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні, без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , її право на звернення до суду із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 294, 3,4, 5. 19, 175-177 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15 квітня 1999 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, , юридична адреса: 03168 пр-кт Повітрофлотський, 6 м. Київ , про встановлення факту перебування на утриманні - залишити без розгляду .

Роз`яснити заявниці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15 квітня 1999 року, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , про їх право на звернення до адміністративного суду в порядку позовного провадження, .

Заяву та додані до неї документи повернути заявниці: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15 квітня 1999 року, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Ухвала складена 01.07.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлена до ЄДРСР: 08.07.2024 року

Дата набрання законної сили: 17.07.2024 року