УХВАЛА

25.06.2024

Справа № 522/2235/24

Провадження № 2/522/3362/24

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.Ю.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянув клопотання відповідача про надання строку на примирення, зупинення провадження та клопотання позивача про прийняття уточнення позовних вимог.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 .

Позивач просить суд:

- "розірвати шлюб;

- визначити місто проживання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем їхнього постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визначити утримання та виховання доньок обома батьками з рівною мірою відповідальності".

08.03.2024 відкрито загальне позовне провадження.

25.06.2024 представник позивача подав заяву про "зміну редакції пункту 3 прохальної частини позовної заяви" та просить: "визначити місце проживання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем проживання батьків". Решту позовних вимог залишити без змін.

В свою чергу, представник відповідача подав заяву про надання сторонам строку на примирення тривалістю 6 місяців, для чого слід зупинити провадження у справі на цей строк.

Представник позивача заперечував проти надання строку на примирення, оскільки це не збереже шлюб, дружина позивача фактично проживає з іншим чоловіком, позивач категорично не бажає примирення.

Відповідач, її представник не з`явились.

У вирішенні клопотань сторін суд виходить з наступного.

Щодо клопотання позивача.

Чинним процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяви про "зміну редакції пункту прохальної частини позовної заяви", тому в разі надходження до суду такої заяви, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, слід розцінювати подану до суду заяву як: подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об`єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20 зазначив, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Відтак, суд розцінює подану позивачем заяву "про зміну редакції пункту прохальної частини позовної заяви" як заяву про зміну предмета позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на те, що позивач до закінчення підготовчого засідання подав заяву про зміну предмета позову, чим реалізував своє право, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяви про зміну предмета позову.

Щодо клопотання відповідача.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019).

Беручи до уваги заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, враховуючи, що протягом строку з дня відкриття провадження у справі відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, а наведені в заяві про примирення обставини не свідчать про намагання зберегти сім`ю, а лише стосуються вирішення питань, які пов`язані з наслідками розірванням шлюбу (поділ майна та визначення місця проживання дітей), заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

При цьому суд застосовує ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Отже, при категоричній незгоді другого з подружжя на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 258-260ПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з метою надання подружжю строку для примирення - відмовити.

Прийняти заяву позивача про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову).

Розгляд справи здійснювати з урахуванням зміненого предмету позову.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.07.2024.

Суддя Ярема Х.С.