ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/515/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва, в складі:

головуючого - судді - Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання подання старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Копитка Богдана Васильовича про примусове проникнення до житла боржника, ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Копитко Б.В. звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з поданням про примусове проникнення до житла божника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Вимоги подання обґрунтовано наступним.

На виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 753/20050/20 виданого 05.02.2021 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 07.07.2020 у сумі 75559,00 грн, судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн

16.03.2021 державним виконавцем Бойправ А.О., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія направлена сторонам за вихідним номером 52329, боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Державним виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», при відкритті виконавчого провадження, винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідні записи про обтяження внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження - 28708789) та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження - 41239822).

При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем, відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника. Постанова направлена для виконання до наступних банківських установ: АТ КБ «Приватбанк», АТ "Універсал Банк", АТ "ОКСІ банк", АТ "ТАСкомбанк", АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПроКредит Банк", АБ "Укргазбанк", АТ "Ощадбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ " Альфа-банк", ПАТ "ПУМБ", АТ "ОТП Банк".

Державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження направлено запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України з метою виявлення доходів боржника та відкритих рахунків у банківських установах (відкритих боржником як фізичною особою підприємцем). Згідно отриманих відповідей, доходів боржника та транспортних засобів не виявлено. Аналогічні запити направлялися 27.05.2021, 15.09.2021, 12.11.2021, 07.12.2021, 09.12.2021, 19.12.2021, 20.12.2021, 24.12.2021, 04.01.2022, 10.01.2022, 19.01.2022, 21.01.2022, 25.01.2022, 25.01.2022, 03.02.2022, 15.02.2022, 18.02.2022, 04.04.2022, 01.09.2022, 20.09.2022, 24.09.2022, 05.10.2022, 20.10.2022, 24.10.2022. Згідно отриманих відповідей, доходів боржника на які можливо звернути стягнення та транспортних засобів не виявлено.

30.03.2021 державним виконавцем направлено запити щодо наявності зареєстрованого за боржником майна до: КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, ДПІ в Дарницькому районі ТУ ДФС у м.Києві, Держпродспоживслужба, ТУ Держпраці в Київській області, РСЦ МВС у м. Києві, Відділ ДРАЦС РС ГТУЮ у м.Києві, Державна міграційна служба України, ГЦОСІ Державної прикордонної служби України, Дарницька районна у місті Києві Державна адміністрація, Державне агентство рибного господарства, Державна служба України з безпеки на транспорті.

30.03.2021 державним виконавцем, у зв`язку з виявленням відкритих рахунків у банківських установах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» направлено вимоги державного виконавця до вказаних банків з метою отримання інформації про номери відкритих рахунків, про залишок коштів на вказаних рахунках, про рух коштів на вказаних рахунках, про наявність постанов про арешт коштів. Відповідно до отриманих відповідей від банків арешт на рахунки боржника накладено, залишок коштів на рахунках або відсутній або недостатній для виконання постанови.

Відповідно до відповідей на запити державного виконавця за боржником зареєстровано нерухоме майно: 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , іншого майна зареєстрованого на праві власності за боржником не виявлено.

11.11.2021 державним виконавцем, відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», повторно винесено постанову про арешт коштів боржника. Постанова направлена для виконання до банківських установ підключених до електронного обміну через АСВП.

11.11.2021,07.07.2022,01.09.2022 державним виконавцем направлялися вимоги до банківських установ підключених до обміну через АСВП вимога на отримання інформації, що становить банківську таємницю про відкриті рахунки та залишок коштів на рахунках. Відповідно до отриманої інформації на рахунках залишок коштів або відсутній або недостатній для виконання рішення суду.

Крім того, в рамках виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України з метою виявлення доходів боржника та відкритих рахунків у банківських установах (відкритих боржником як фізичною особою підприємцем) та до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно отриманих відповідей, доходів боржника на які можливо звернути стягнення та транспортних засобів не виявлено.

З подання вбачається, що з метою перевірки майнового стану боржника, державний виконавець просить суд постановити вмотивовану ухвалу про надання дозволу державному виконавцю Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на примусове проникнення до житла боржника для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження щодо перевірки майнового стану боржника за місцем реєстрації боржника в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 439 ЦПК України вважає за можливе розглянути подання без виклику сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2020 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 07.07.2020 у сумі 75559,00 грн., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 840,80 грн.

На виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 753/20050/20 виданого 05.02.2021 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 07.07.2020 у сумі 75559,00 грн, судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн

16.03.2021 державним виконавцем Бойправ А.О., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія направлена сторонам за вихідним номером 52329, боржнику для виконання, стягувачу до відома.

В рамках виконавчих дій рішення суду не виконано в зв`язку з відсутністю коштів у боржника.

Згідно з ч. 1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно ч. 1ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного (приватного) виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Аналізуючи подані суду письмові докази, вбачається що на підтвердження зазначених в поданні обґрунтувань, відсутні підстави для його задоволення, а саме: не надано доказів на ухилення боржника від виконання судового рішення; в матеріалах подання відсутні повідомлення та постанови про призначення виконавчих дій не містять роз`яснення боржнику його обов`язку бути вдома, не чинити перешкоди у проведенні виконавчих дій, надати доступ учасникам виконавчих дій до помешкання, тощо. Також відсутнє попередження про відповідальність за ухилення від виконання законних вимог державного виконавця. Відсутність зазначеного у повідомленнях та відсутність доказів належного повідомлення боржника про це (супровідних листів, конвертів з довідками про причини повернення поштових відправлень) свідчить про відсутність обізнаності боржника про його обов`язок надати доступ до свого житла.

При цьому, юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Крім того старшим державним виконавцем не надано доказів вжиття інших заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження" таких як примусовий привід боржника з метою належного його повідомлення про обов`язок виконання вимог державного виконавця та дату проведення виконавчих дій.

Тому суд вважає, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодіння та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.5,18,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4,76-81,95,247,258-260,263,439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Копитка Богдана Васильовича про примусове проникнення до житла боржника, ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Комаревцева Л.В.