Провадження № 2/641/506/2024 Справа № 641/5167/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участі секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з квартири, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить: зняти арешт та заборону відчуження з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за боржником ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 13040815 від 26.09.2012 року, накладений постановою Старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Матеко С.В. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 26.09.2012 з реєстраційним номером обтяження 13040815. В обґрунтування позову зазначив, що 28.06.2001 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Коли він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщину, йому стало відомо, що 26.09.2012 року Комінтернівського ВДВС ХМУЮ було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 . На його звернення виконавча служба надала відповідь, що відповідно до перевірки даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження де боржником є ОСОБА_2 та в межах якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2012 на виконання у Відділі не перебуває. Для зняття арешту він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Єдиним спадкоємцем, який подав заяву і прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства є його син - ОСОБА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2777944 від 09.02.2004, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Згідно листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кравченко Н.С. № 83/02-14 від 16.05.2023 року, ОСОБА_1 повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся його син ОСОБА_1 .

Під час вчинення позивачем нотаріальних дій, було виявлено, що він не може оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження будь-якого майна, яке належало його батькові.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, 26.09.2012 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 24.09.2012 Старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Матеко С.В.

З листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції № 75470 від 07.08.2023, вбачається, що під час перевірки виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, що перебували на виконанні у Відділі, не було виявлено виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Відповідно до ч.2 розділу ХІ Наказу Міністерства № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

На сьогодні позивач, який прийняв спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого батька позивача ОСОБА_2 .

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за боржником ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження 13040815 від 26.09.2012 року, накладений постановою Старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Матеко С.В. 24.09.2012 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 26.09.2012 з реєстраційним номером обтяження 13040815.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, м. Харків м-н Захисників України 7/8, .

Суддя: В. О. Музиченко