Провадження № 2/361/5557/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Бражник Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») через систему «Електронний суд» подало зазначений позов.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що зареєструвавшись у власному кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС») 30 червня 2020 року ОСОБА_1 з використанням сервісу online-кредитування подав заявку № 7 на отримання кредиту в розмірі 5 000 грн. Кредитний договір укладений у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового паролю.

ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» перерахувало відповідачу на його банківську картку кредитні кошти.

Таким чином, кредитодавець виконав зобов`язання за кредитним договором від 30 червня 2020 року. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 31 600 грн.

05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, згідно якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило право вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 7 від 30 червня 2020 року.

Крім того, позивач зазначив, що було вжито заходів щодо досудового врегулювання спору між сторонами. Відповідачеві 30 жовтня 2023 року направлялась Досудова вимога сплату заборгованості за Кредитним Договором № 7 від 30 червня 2020 року Вих. № -АВ.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), також, позивач просив вирішити питання розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило суд:

1.Стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 7 від 30 червня 2020 року у розмірі 31 600 грн;

2. Стягнути із ОСОБА_1 на його користь судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

3. Розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача копія зазначеної ухвали доставлена 18 жовтня 2024 року.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, враховуючи, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направляло відповідачу копію позовної заяви.

Поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.

Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд встановив, що ОСОБА_1 здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ІТС) Кредитодавця на сайті cashberry.com.ua; заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Кредитодавця; позичальнику надіслана пропозиція в ІТС укласти договір на визначених Кредитодавцем умовах (оферта); позичальник на сайті Кредитодавця заповнив заяву про прийняття пропозиції укласти договір на визначених умовах (акцепт).

Як вбачається із заяви про прийняття оферти (акцепт) ОСОБА_1 погодив умови кредитного договору на суму 5 000 грн, термін кредиту 14 днів, розмір процентної ставки/день 1, річний розмір процентної ставки 365. Крім того, підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитування, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись укладеного договору кредиту та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС», текст яких розміщений на сайті: https://cashberry.com.ua.

Підтвердив вчинення електронного правочину у формі електронного документа, а саме договору про надання фінансового кредиту від 30 червня 2020 року № 7 між ним та ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС».

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2 кредитного договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 5 000 грнна умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту Позичальником.

Згідно з п. 1.3. кредитного договору нарахування процентної ставки за користування кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов цього Договору, яка становить: знижена процентна ставка в розмірі 1 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 365 %) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи з першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у п. 1.2. цього Договору, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.3.1. кредитного договору); стандартна процентна ставка в розмірі 2 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 730 %) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.2. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови зазначені в п. 1.3.1. цього Договору для застосування зниженої процентної ставки (п. 1.3.2. кредитного договору).

Пунктом 1.6. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору.

Відповідно до п. 1.7. кредитного договору розрахунок сукупної вартості кредиту за зниженою процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору, Додаток № 1 до цього Договору.

Як вбачається з п. 2.1. кредитного договору кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на платіжну банківську картку, реквізити якої надані Позичальником Товариству з метою отримання кредиту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту укладення цього Договору.

Згідно з п. 2.2. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту, а також згідно з п. 9.5. кредитного договору Цей Договір набуває чинності з моменту перерахування суми кредиту на рахунок банківської/платіжної карти, вказаної Позичальником для укладення цього Договору.

Пунктом 5.1.6 кредитного договору передбачено, що Товариство має право укладати договори відступлення права вимоги за Договором або договором факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Позичальника, з урахуванням вимог законодавства України.

Зогляду на п. 9.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджені Товариством (надалі Правила). Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб сайті Товариства https://cashberry.com.ua.

Відповідно до п. 9.2. кредитного договору укладення цього Договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через веб-сайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 9.3. кредитного договору цей Договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) Позичальником. У разі погодження Позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, Позичальник має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт Оферти). Заява про акцепт оферти підписується Заявником в ІТС Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Пунктом 9.4. кредитного договору передбачено, що Договір є укладеним з моменту одержання Товариством, яке направило пропозицію укласти такий Договір, відповіді про прийняття (акцепт) Позичальником цієї пропозиції (оферти) в порядку, визначеному ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до інформаційної довідки від 14 грудня 2022 року № 62/613/12 ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 30 червня 2020 року на карту НОМЕР_1 на суму 5 000 грн.

Додатковими угодами від 19 липня 2020 року, 13 серпня 2020 року, 31 серпня 2020 року, 27 вересня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 12 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року, 23 грудня 2020 року, 12 січня 2021 року, 13 лютого 2021 року, 04 березня 2021 року, 23 березня 2021 року до зазначеного договору № 7 від 30 червня 2020 року вносилися зміни до п. 1.2 кредитного договору щодо строку дії договору, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором та до п. 1.3.1. кредитного договору щодо застосування процентної ставки.

Як вбачається з розрахунку ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС»станом на 27 листопада 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 7 від 30 червня 2020 року становить 31 600 грн.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 05 вересня 2022 року уклали Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , який має заборгованість на суму 31 600 грн (за тілом кредиту 5 000 грн та за відсотками 26 600 грн), що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до указаного Договору факторингу.

ТОВ «ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» перерахувало кошти за Договором факторингу № 556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року на рахунок ТОВ «ФК ІНВЕСТ ФІНАНС» згідно з платіжними інструкціями: від 06 вересня 2022 року № 2474 у розмірі 1 488 000 грн, від 12 вересня 2022 року № 2493 у розмірі 744 000 грн; від 19 вересня 2022 року № 2544 у розмірі 744 000 грн.

30 жовтня 2023 року Вих. № -АВ ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" направляло відповідачеві досудову вимогу сплату заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2020 року № 7.

Між сторонами виник спір щодо належного виконаннявідповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Водночас електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому, зі системного аналізу зазначених вище положень закону вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту, позивач посилався на те, що 30 червня 2020 року ОСОБА_1 з використанням сервісу online-кредитування подав заявку № 7 на отримання кредиту, зареєструвавшись у власному кабінеті на відповідному сайті та прийнявши умови кредитного договору за допомогою одноразового паролю, на підставі чого отримав кредит в розмірі 5 000 грн.

На підтвердження надання відповідачу та зарахування на його банківську карту кредитних коштів в розмірі 5 000 грн позивачем надано суду інформаційну довідку від 14 грудня 2022 року № 62/613/12, в якій ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 30 червня 2020 року на карту НОМЕР_1 на суму 5 000 грн.

Проте, ні з наданої позивачем інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн», а ні з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що даний переказ стосується саме відповідача. Зокрема, неможливо встановити належність картки НОМЕР_1 відповідачу чи зазначення ним такого номера картки під час оформлення заявки, кредитного договору, додаткових угод до договору, також відсутня будь-яка інформація даного переказу саме до кредитного договору № 7 від 30 червня 2020 року.

Відтак, у справі відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем кредиту в розмірі 5 000 грн за договором № 7 про надання фінансового кредиту від 30 червня 2020 року.

Інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів ОСОБА_1 та свідчить лише про проведення Банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в договорі про надання фінансового кредиту № 7 від 30 червня 2020 року зазначено прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , адресу його проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта.

Однак, кредитний договір не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем ОСОБА_1 цього договору. Також, не містять відомостей про такий одноразовий ідентифікатор додаткові угоди про зміну умов договору № 7.

Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке згідно договору факторингу№ 556/ФК від 05 вересня 2022 року набуло від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7 від 30 червня 2020 року, не надало доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

При цьому, зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання, серія, номер паспорта та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів укладення 30 червня 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 договору про надання фінансового кредиту № 7 та виконання ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» умов кредитного договору щодо здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, суд дійшов висновку проте, що позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 09 грудня 2024 року.

Суддя Н.М. Бражник