ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/9/24 Справа № 227/863/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Зубакової В.П., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Лідовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту АТ «УкрСиббанк»), третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 08 квітня 2019 року працювала в АТ «УкрСиббанк» на посаді персонального консультанта фінансового Відділення № 259.

З 28 листопада 2019 року вона є членом Профспілки працівників банківського та фінансового сектору, яка діє в АТ «УкрСиббанк».

Наказом АТ «УкрСиббанк» від 20 лютого 2020 року № 54 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 звільнено з роботи 20 лютого 2020 року у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Підставою звільнення зазначено наказ від 23 вересня 2019 року № П-HR-2019-344 «Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розпис АТ «УкрСиббанк» і наказ від 14 листопада 2019 року № 344-ВК «Про вивільнення».

Вважала такі дії АТ «УкрСиббанк» незаконними та такими, що порушують її права, оскільки були відсутні підстави для змін в організації виробництва та праці, що вимагали б скорочення штату відділення № НОМЕР_1 . Причиною скорочення даної посади АТ «УкрСиббанк» вказувало зменшення портфеля клієнтів відділення. Однак доказів та економічного обґрунтування причин скорочення посади персонального консультанта фінансового відділення та відповідних документів на підтвердження факту зменшення портфеля клієнтів не надано.

Крім того, АТ «УкрСиббанк» не було належним чином запропоновано їй переведення на вакантні посади в АТ «УкрСиббанк», які відповідають її посаді та кваліфікації. Не враховано, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Усупереч вимогам статті 49-2 КЗпП України АТ «УкрСиббанк» не довело до відома Державної служби зайнятості про наступне вивільнення ОСОБА_1

10 лютого 2020 року на засіданні виконавчого комітету Профспілки банківського та фінансового сектору було розглянуто подання № 59/2620, отримане 31 січня 2020 року, про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 та відмовлено в наданні згоди на звільнення, оскільки на час розгляду подання минуло понад три місяці, протягом яких АТ «УкрСиббанк» мало провести відповідні консультації з Профспілкою працівників банківського та фінансового сектору про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення, але не провело їх.

Тому ОСОБА_1 вважала, що її було звільнено без попередньої згоди профспілкового органу, без дотримання вимог статей 43, 49-2 КЗпП України, у зв`язку з чим її має бути поновлено на посаді.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:

- скасувати наказ АТ «УкрСиббанк» від 20 лютого 2020 року № 54-ВК «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату;

- поновити ОСОБА_1 на посаді персонального консультанта фінансового відділення № НОМЕР_1 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Покровськ Донецької області;

- стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 8 395,34 гривень.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволені. Скасовано наказ АТ «УкрСиббанк» №54-ВК від 20 лютого 2020 року «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату. Поновлено ОСОБА_2 на посаді персонального консультанта фінансового відділення № НОМЕР_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Покровськ Донецької області з 20 лютого 2020 року. Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 лютого 2020 року по 16 жовтня 2020 року в розмірі 102 929,68 гривень. Зобов`язано АТ «УкрСиббанк» при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі. Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1029,29 гривень.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року виправлено описки та арифметичні помилки в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено без змін.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що Донецький апеляційний суд при розгляді справи не міг врахувати істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі суду на той час.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року відмовлено.

У січні 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернулась до Дніпровського апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що Донецький апеляційний суд при розгляді справи не міг врахувати істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі суду на той час.

В обгрунтування доводів заяви зазначає, що 15 листопада 2019 року відповідачем винесено попередження про вивільнення ОСОБА_1 (акт про відмову від ознайомлення складено 21 листопада 2019 року) у зв`язку зі змінами в організації праці АТ «УкрСиббанк» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням її посади з 20 лютого 2020 року. З моменту повідомлення і до дати звільнення їй було запропоновано вакансії, в тому числі такі посади начальників відділень згідно зі списком пропозицій посад від 28 грудня 2019 року:

№ 30 у списку начальник відділення № 711 АТ «УкрСиббанк»

№ 72 у списку начальник відділення № 993 АТ «УкрСиббанк»

№ 53 у списку начальник відділення № 802 АТ «УкрСиббанк».

Згідно зі списком пропозицій посад від 20 січня 2020 року: № 2 у списку начальник відділення № 342 АТ «УкрСиббанк».

22 грудня 2023 року листом Національного банку України № 27-0007/94716 від 22 грудня 2023 року їй було надано відповідь на запит від 19 грудня 2023 року, в якій було надано повідомлення АТ «УкрСиббанк» про зміни керівників відокремлених підрозділів.

Зазначає, що до нововиявлених обставин тепер належать такі:

До дати видачі наказу про звільнення від 20 лютого 2020 року роботодавцем їй не було запропоновано наступні посади: начальника відділення № 21 АТ «УкрСиббанк», начальника відділення № 836 АТ «УкрСиббанк», начальника відділення № 431 АТ «УкрСиббанк».

19 лютого 2020 року було видано наказ № 52-ВК, яким звільнено попередніх начальників та призначено нових начальників відділень, які вступили на посади 24 лютого 2020 року.

Таким чином, 20 лютого 2020 року в її останній робочий день, їй не було запропоновано ці посади для переведення.

Крім того, зазначає, що наказом № 26-ВК від 29 січня 2020 року було вивільнено посаду начальника відділення № 778 АТ «УкрСиббанк». 25 лютого 2020 року наказом № 59-ВК було призначено нового керівника, який вступив на посаду 28 лютого 2020 року.

Листом від 25 грудня 2023 року вона просила відповідача надати їй наказ АТ «УкрСиббанк» № 52-ВК від 19 лютого 2020 року, наказ АТ «УкрСиббанк» № 26-ВК від 29 січня 2020 року, наказ АТ «УкрСиббанк» № 59-ВК від 25 лютого 2020 року, посадові інструкції станом на лютий 2020 року щодо посад: начальник відділення № 21 АТ «УкрСиббанк», начальник відділення № 836 АТ «УкрСиббанк», начальник відділення № 431 АТ «УкрСиббанк», однак їх їй надано не було.

Також, на підтвердження нововиявлених обставин надала докази:

копію диплому молодшого спеціаліста юриста НК 33371830 від 25 червня 2008 року за спеціальністю «Право», копію диплому спеціаліста НОМЕР_2 від 30 червня 2007 року за спеціальністю «Банківська справа», що, на думку заявника, підтверджує кваліфікацію ОСОБА_1 ;

копію посадової інструкції начальника відділення № 259 АТ «УкрСиббанк», що, на думку заявника, підтверджує, кваліфікацію і досвід роботи відповідно до обов`язків, які виконувала раніше ОСОБА_1 ;

копію посадової інструкції персонального консультанта фінансового ОСОБА_1 відділення № НОМЕР_1 АТ «УкрСиббанк», що, на думку заявника, підтверджує, що ОСОБА_1 могла бути переведена на таку посаду в Банку відповідно до своєї кваліфікації та досвіду роботи;

копію свідоцтва про закінчення курсу за програмою «Користувач ПК» ДБ-09 від 24 травня 2021 року, що на думку заявника, підтверджує кваліфікацію ОСОБА_1 , зокрема, навички володіння ПК;

копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 19 вересня 2015 року, що підтверджує зміну прізвища « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Зазначає, що вказані докази підтверджують нововиявлені обставини, зокрема те, що позивачка могла бути переведена на одну з вивільнених посад начальника відділення, оскільки має відповідну кваліфікацію та досвід роботи. Ці обставини підтверджуються тим, що Банк вже пропонував їй аналогічні посади (начальник відділення), отже, визнав, що вона може на них бути переведена.

Посилається, що, з огляду на вищезазначені обставини, відповідач має довести, що ці посади були не вакантними, або що ОСОБА_1 не могла на ний претендувати. Натомість відповідач не надав жодних доказів на спростування новоявлених обставин. Вважає, що факт невиконання роботодавцем вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування ОСОБА_1 має бути встановлено судом.

З урахуванням нововиявлених обставин просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» залишити без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 залишити без змін.

У відзиві на заяву про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 26 лютого 2021 року АТ «УкрСиббанк» просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та зазначив, що при перегляді рішень за нововиявленими обставинами законодавець не передбачив можливість прийняття судами, що розглядають відповідні заяви, нових доказів. Відповідач вважає, що зміст заяви про перегляд рішення свідчить про те, що позивачем були допущені недоліки при первісному розгляді справи (не були надані всі докази, отримання яких було можливо у той період, не подано клопотання про витребування доказів). Наголошує, що процесуальні недоліки при первісному розгляді справи, допущені позивачем, не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 29 серпня 2018 року по справі № 552/137/15-ц та від 21 квітня 2018 року по справі № 826/6121/18.

Крім того, при розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами просить прийняти до уваги, що Донецьким апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги АТ «УкрСиббанк» на рішення по справі № 227/863/20 та прийнятті постанови, яку заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, було досліджено на підставі наданих позивачем доказів факт додержання банком всіх вимог ст. 49-1 КЗпП України, в тому числі і в частині виконання банком обов`язку щодо пропонування посад для працевлаштування ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ОСОБА_5 , колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ст. 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У пунктах 3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст.423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст.361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд постанови суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 посилається на те, що з дати її попередження про вивільнення та на час її звільнення роботодавцем не було їй запропоновано чотири вакантні посади начальника відділень АТ «УкрСиббанк», про що їй стало відомо у грудні 2023 року з листа Національного банку України №27-0007/94716 від 22 грудня 2023 (з додатками) про зміни керівників відокремлених підрозділів, який було надано на запит від 19 грудня 2023 року.

При цьому, ОСОБА_1 не погоджується з висновком Донецького апеляційного суду, що при її звільненні роботодавець дотримався встановленої законодавством про працю процедури звільнення, врахував відсутність у позивача переважного права на залишення на роботі, її фаховий рівень, своєчасно попередив її про наступне вивільнення, протягом усього часу до дня звільнення пропонував наявні в установі вакантні посади.

Встановлено, що 14 листопада 2019 року АТ «УкрСиббанк» видано Наказ № 344-ВК «Про вивільнення» на підставі наказу П-HR-2019-344 від 23 вересня 2019 року «Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розпис АТ «УкрСиббанк», серед інших, з 20 лютого 2020 року персонального консультанта фінансового відділення № 259 АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 .

15 листопада 2019 року відповідачем винесено попередження про вивільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами в організації праці АТ «УкрСиббанк», що призводять до скорочення чисельності і штату працівників, у тому числі посади персонального консультанта фінансового, через що вона підлягає вивільненню на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням її посади з 21 лютого 2020 року та запропоновано можливість працевлаштування шляхом переведення на посаду персонального консультанта фінансового відділення № 277 АТ «УкрСиббанк», тимчасово, на період перебування основного працівника у відпустці по вагітності та пологам, з робочим місцем у м. Краматорськ, з посадовим окладом 12250 гривень до нарахування.

18 листопада 2019 року позивачу було запропоновано ще чотири посади.

Крім цього встановлено, що позивач ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з попередженням про вивільнення та пропозицією посад, зачитаним їй 21 листопада 2019 року ОСОБА_6 вголос, відмовилась, про що 21 листопада 2019 року складено відповідний Акт.

Також встановлено, що з моменту попередження позивача ОСОБА_1 про її майбутнє вивільнення і до моменту звільнення їй неодноразово пропонувались для працевлаштування посади як персонального консультанта фінансового так і інші посади, проте на жодну з них вона не погодилась та відмовилась від підписання таких пропозицій, про що було складено відповідні акти.

Так, 11 грудня 2019 року сформовано пропозицію на 23 посади (т. 1 а.с. 101-102), 17 грудня 2019 року після ознайомлення з нею позивача, складено акт про відмову від підписання цієї пропозиції (т. 1 а.с.100); 28 грудня 2019 року сформовано пропозицію на 202 посади (т. 1 а.с. 104-115), а 20 січня 2020 року - на 90 посад (т. 1 а.с. 116-121), 22 січня 2020 року після ознайомлення з ними позивача складено акт про відмову від підписання цих пропозицій (т. 1 а.с.103); після ознайомлення 04 лютого 2020 року з пропозицією від 31 січня 2020 року на 34 посади (т. 1 а.с. 123-124), від підписання про ознайомлення з якою позивач знов відмовилась, складено відповідний акт (т. 1 а.с.122); згідно пропозиції від 12 лютого 2020 року, позивачу запропоновано ще 43 посади (т. 1 а.с.126), після ознайомлення з якими 14 лютого 2020 року, відмовилась в черговий раз від підписання пропозиції, про що також складено акт (т. 1 а.с.125).

Позивачу було запропоновано з моменту попередження про вивільнення до моменту звільнення загалом 397 посад, серед яких була і тимчасова посада персонального консультанта фінансового відділення № НОМЕР_4 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Краматорськ з окладом в 12 250 гривень до нарахування; тимчасова посада фахівця з обслуговування клієнтів відділення № НОМЕР_1 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Покровськ з окладом 9320 гривень. На жодну з зазначених посад позивач не погодилась.

Судами першої і апеляційної інстанції під час розгляду справи було встановлено, що АТ «УкрСиббанк» було застосовано всіх заходів щодо переведення як на іншу вакантну посаду у межах самого відділення № НОМЕР_1 з робочим місцем у м. Покровськ, так і на вакантну посаду персонального консультанта фінансового відділення № НОМЕР_4 з робочим місцем у м. Краматорськ, тобто, найближче розташовані до місця проживання позивача відділення, а також були запропоновані інші посади в різних відділеннях у межах України, що зокрема не заперечувалось ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, які вказані у заяві ОСОБА_1 , не є нововиявленими, в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки вони існували на час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій та остання мала можливість, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи отримати від Національного банку України відомості про зміни керівників відокремлених підрозділів, на підставі яких вона на час подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зробила висновок, що наявність чотирьох вакантних посад начальників відділень АТ «УкрСиббанк», які їй не були запропоновані роботодавцем у період з дня попередження про вивільнення до дня звільнення з посади, є нововиявленими та не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення та не впливають на юридичну оцінку, здійснену судом апеляційної інстанції в судовому рішенні що переглядається.

Відтак, заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 14 травня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста