Номер провадження: 22-ц/813/4888/24
Справа № 516/733/23
Головуючий у першій інстанції Мислива Л.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2024 у складі судді Мисливої Л.М.,

встановив:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому просив розірвати договір купівлі-продажу квадрокоптерів DJI Mavic 3 на суму 134000 грн., укладений 20 вересня 2023р. між ним та відповідачкою, та стягнути з неї на користь позивача суму попередньої оплати в розмірі 134000 грн.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначав, що він є волонтером та між вказаними сторонами був укладений договір на придбання двох зазначених квадрокоптерів шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, відповідачкою 20.09.2023 був виставлений рахунок-фактура, який містить найменування товару, ціну товару та умови його продажу, а ним, в свою чергу, був оплачений цей рахунок-фактура в повному обсязі на банківський рахунок відповідачки, при цьому, в рахунку-фактурі сторони дійшли згоди, що товар відпускається за фактом надходження грошових коштів на рахунок продавця. Однак, оплачений товар не був ним отриманий, 24.11.2023 ним була направлена претензія (вимога про надання товару/повернення передплати) до відповідачки щодо виконання умов договору, яка не виконана до теперішнього часу, а тому і звернувся з позовом.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення попередньої оплати - задоволено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ФОП ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2024 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання досягнутих домовленостей, відповідачем позивачу нібито було виставлено рахунок-фактуру №1513 від 20.09.2023 для оплати вартості товару, проте яким чином він був надісланий та отриманий позивач не зазначає. Якщо ФОП ОСОБА_2 було надіслано рахунок фактуру на електронну скриньку позивача, то відповідно до цього, рахунок мав бути підписаний її електронним підписом і позивач мав би додати до цього протокол підпису даного рахунку-фактури, проте позивач такого не надав. При цьому, не надано позивачем і доказів отримання цього рахунку-фактури засобами поштового зв`язку. Зазначає, що жодних рахунків - фактур як ФОП ОСОБА_2 чи як фізична особа не підписувала. Даний рахунок - фактуру вона вперше побачила у додатку до позовної заяви, підпис на цьому рахунку - фактурі не схожий на її підпис, тому у неї виникли обґрунтовані сумніви щодо справжності її підпису на вказаному документі.

Позивачем також не було надано до суду належних доказів направлення копії претензії Відповідачу по пошті (оригіналу поштової квитанції чи фіскального чеку та опису вкладення з поіменним переліком документів), а також оригіналу розрахункового документу на підтвердження надіслання 16.11.2023 та відповідно належних доказів отримання Відповідачем вимоги про надання/повернення передоплати. Крім того, на спростування тверджень позивача, щодо отримання відповідачем вимоги, ФОП ОСОБА_2 посилається на те, що з 2022 року вона перебуває за кордоном та на момент отримання листа-вимоги вона також перебувала за кордоном, що підтверджується штампуванням в її закордонному паспорті.

Скаржниця зазначає, що нею були також подані заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України до Офісу Генерального прокурора України, Національної поліції України, Одеської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції України Одеської області, у яких вона зазначила, що знайомі їй особи, зловживаючи її довірою, шляхом введення її в оману, окрім користування рахунками задля здійснення платежів щодо придбання військової амуніції, використовували їх на власний розсуд, в тому числі стосовно здійснення операцій, на які вона не надавала згоди. Крім того, у зв`язку із тим, що в засобах масової інформації та на персональних сторінках у соціальних мережах було розміщено низку статей та дописів негативного та недостовірного змісту, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_2 начебто шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами фізичних, юридичних осіб, організацій та благодійних фондів, нею також було подано позовну заяву до Голосіївського районного суду міста Києва про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, її спростування та видалення, за якою ухвалою суду від 09.01.2024 по справі №752/26721/23 було відкрито провадження.

Доводи апеляційної скарги, ФОП ОСОБА_2 також обґрунтовує тим, що позивач обрав неефективний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки позивач просить стягнути з неї на свою користь суму боргу та керується положеннями ЦК України та ГК України стосовно укладення договору поставки.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2024 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 13.06.2024 та проведеному в режимі відеоконференції з`явився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Скаржниця ОСОБА_2 до суду не з`явилася, від її представника - адвоката Чукітової В.В. надійшло клопотання, у якому представник просить розглянути апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 без її участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представника апелянта, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 03.10.2019 зареєстрована як фізична особа-підприємиця, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , контакти: e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , назва КВЕД - неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується відповіддю №371833 від 19.12.2023р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно посвідчення волонтера №4/22, виданого 13.04.2022 БО «Фонд допомоги 58 ОМБ» ОСОБА_1 є волонтером.

Як вбачається з рахунку-фактури №1513 від 20.09.2023, отримувачем за платіжним дорученням з зазначенням платіжних реквізитів, а також постачальником якого є ФОП ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , на товар - квадрокоптер DJI Mavic 3 у кількості 2 одиниць за ціною 67000 грн. за штуку, а всього на 134000 грн., покупцем є ОСОБА_1 ; також в рахунку-фактурі зазначено, що оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обов`язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р постачальника, само вивозом, за наявності довіреності та паспорта.

Згідно платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанку» №0.0..1 від 20.09.2023 ОСОБА_1 здійснив платіж на адресу отримувача ФОП ОСОБА_2 , код отримувача , в сумі 134000 грн., призначення платежу - оплата за квадрокоптер DJI Mavic 3 (2 шт.) згідно рахунку № НОМЕР_2 від 20.09.2023.

Згідно вимоги кредитора ОСОБА_1 про надання товару/повернення передплати, направленої 24.11.2023 на адресу ФОП ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку з описом вкладення, кредитор вимагає від останньої протягом 7 календарних днів з дня отримання цієї вимоги передати ОСОБА_1 квадрокоптери DJI Mavic 3 у кількості 2 штук, попередньо повідомивши про дату, час і місце передання квадрокоптерів. У разі неможливості передати їх протягом 7 календарних днів з дня отримання цієї вимоги, повернути ОСОБА_1 суму попередньої оплати у розмірі 134000 грн. на зазначений банківський рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Згідно трекінгу зазначеного поштового відправлення Укрпошти - відправлення вручено особисто 30.11.2023 в м. Теплодарі.

Аналогічна вимога ОСОБА_1 була направлена на електронну пошту відповідачки на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 03.12.2023.

Проте відповіді від відповідачки на вказану вимогу не надходило, гроші не повернуті, товар не наданий до теперішнього часу.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що вимоги позивача основані на законі та підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

За ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судовим розглядом справи встановлено, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квадрокоптерів шляхом пропозиції відповідачки укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) позивачем.

20.09.2023 згідно домовленостей, ОСОБА_1 оплатив рахунок-фактуру №1513 в повному обсязі та здійснив переказ на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 в сумі 134000 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №0.0..1 від 20.09.2023, проте товар ним не був отриманий, у зв`язку із чим, 24.11.2023 позивач направив на адресу відповідачки ФОП ОСОБА_2 вимогу про надання товару/повернення передоплати, яка була отримана останньою 30.11.2023, проте ФОП ОСОБА_2 товар, а саме квадрокоптери DJI Mavic 3 у кількості 2 одиниць так і не були передані ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачкою порушено свої зобов`язання, як продавця товару, тому апеляційний суд погоджується із висновком суду про задоволення позовних вимог позивача.

У доводах апеляційної скарги, ФОП ОСОБА_2 посилається на те, що на виконання досягнутих домовленостей, відповідачем позивачу нібито було виставлено рахунок-фактуру №1513 від 20.09.2023 для оплати вартості товару, проте яким чином він був надісланий та отриманий позивач не зазначає. Якщо ФОП ОСОБА_2 було надіслано рахунок фактуру на електронну скриньку позивача, то відповідно до цього, рахунок мав бути підписаний її електронним підписом і позивач мав би додати до цього протокол підпису даного рахунку-фактури, проте позивач такого не надав. При цьому, не надано позивачем і доказів отримання цього рахунку-фактури засобами поштового зв`язку. Зазначає, що жодних рахунків - фактур як ФОП ОСОБА_2 чи як фізична особа не підписувала. Даний рахунок - фактуру вона вперше побачила у додатку до позовної заяви, підпис на цьому рахунку - фактурі не схожий на її підпис, тому у неї виникли обґрунтовані сумніви щодо справжності її підпису на вказаному документі.

Проте вказані доводи ФОП ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Так, встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачкою не ставилася під сумнів оригінальність її підпису на рахунку - фактурі №1513 від 20.09.2023. При цьому, недостовірність/підробка підпису може бути встановлена виключно висновком експерта. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що стороною відповідача було заявлено клопотання щодо призначення почеркознавчої експертизи рахунку - фактури.

Крім того, встановлено, що на виконання рахунку - фактури №1513 від 20.09.2023 на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 - НОМЕР_3 були зараховані грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 134000 грн. Дана обставина відповідачкою також не оспорюється, жодних запитань щодо зарахованих на її банківський рахунок грошових коштів у останньої не виникло і відповіді на письмову вимогу позивача про повернення вказаних коштів, відповідачкою також не надано і матеріали справи не містять, тому твердження скаржниці щодо непідписання рахунку - фактури оцінюються судом критично та використовуються відповідачкою з метою уникнення виконання своїх зобов`язань.

Посилання відповідача на відсутність електронного підпису на рахунку-фактурі також не має нормативного підґрунтя, оскільки відповідно до ч.3, 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

При цьому, закон не зобов`язує продавця в обов`язковому порядку підписувати оферту кваліфікованим електронним підписом.

Безпідставними є і твердження скаржниці щодо того, що позивачем також не було надано до суду належних доказів направлення копії претензії Відповідачу по пошті (оригіналу поштової квитанції чи фіскального чеку та опису вкладення з поіменним переліком документів), а також оригіналу розрахункового документу на підтвердження надіслання 16.11.2023 та відповідно належних доказів отримання Відповідачем вимоги про надання/повернення передоплати, враховуючи те, що з 2022 року вона перебуває за кордоном та на момент отримання листа-вимоги, який вона долучила вже на стадії апеляційного перегляду справи, подавши відповідне клопотання про залучення доказів і поновлення строку на їх подачу.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що 24.11.2023 він направив на адресу ФОП ОСОБА_2 вимогу про надання товару / повернення передоплати, в якій він просив Протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання вимоги передати ОСОБА_1 квадрокоптери DJI Mavic 3 у кількості 2 (дві) штуки, попередньо повідомивши про дату, час і місце передання квадрокоптерів або у разі неможливості передати квадрокоптери DJI Mavic 3 у кількості 2 (дві) штуки протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання цієї вимоги повернути йому суму попередньої оплати у розмірі 134000 грн. на відповідний його банківський рахунок в АТ КБ «ПриватБак», що підтверджується копією вимоги, копією поштової накладної №098, копією опису вкладення до відправлення №098 (а.с. 14-17).

Так, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, опис вкладення до цінного листа, який містить необхідну інформацію для встановлення факту існування певних обставин є належним доказом поштового відправлення. Фіскальний чек, розрахункова квитанція є розрахунковими документами, якими підтверджується надання послуг поштового зв`язку.

30.11.2023 дана вимога була отримана ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується роздруківкою з веб-сайту АТ «Укрпошта» №098 (роздруківка трекінгу відстеження поштових повідомлень) (а.с. 18-19).

Верховний Суд у постанові від 17.08.2022 у справі №910/12126/21 зазначив, що присвоєння поштовому відправленню штрихового кодового ідентифікатора надає споживачу поштових послуг можливість відслідковувати в системі АСРК поштове відправлення та отримувати інформацію через інтернет на офіційному сайті АТ «Укрпошта» (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 925/418/20).

Отже, роздруківкою трекінгу про відстеження поштових повідомлень, роздрукованою з офіційного сайту АТ «Укрпошта», підтверджується, серед іншого, отримання адресатом відповідних документів.

Також з матеріалів справа вбачається, що 03.12.2023 вищевказана вимога була додатково направлена на офіційну електрону пошту ФОП ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (а.с. 9, 20).

З урахуванням наведеного, позивачем були надані усі необхідні докази, що підтверджують направлення вимоги відповідачу, тому доводи скаржниці в цій частині також є необґрунтованими.

Щодо доводів скаржниці про те, що нею були також були подані до відповідних правоохоронних органів заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України та позов до Голосіївського районного суду міста Києва про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною, її спростування, то вони також є необґрунтованими, оскільки згідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України будь-які заяви фізичних та юридичних осіб про наявні факти скоєння злочинів вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Між тим, сам факт звернення відповідачки до правоохоронних органів не є достатнім доказом для підтвердження факту, що оскаржені операції проводились не нею, або операції проводились третьою особою без провини самої відповідачки. Зазначені доводи не спростовують правильність висновків суду щодо встановлених обставин справи.

Посилання ФОП ОСОБА_2 на неефективний спосіб захисту позивачем свого порушеного права є хибним, оскільки підтверджено наявність між сторонами договірних правовідносин, що виключає можливість застосування правил статті 1212 ЦК України до вказаних правовідносин.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовуються доказами у справі та встановленими судами обставинами, в цілому зводяться до переоцінки доказів та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Жодних інших доводів апеляційна скарга на спростування висновків суду першої інстанції не містить.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2024 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.07.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева