Справа 643/4996/24
Провадження №2/175/1560/24
У Х В А Л А

01 липня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя було направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування направлення справи судом зазначено, що оскільки спір щодо рухомого майна, то, при визначенні підсудності справи Московський районний суд м. Харкова керувався правилами загального визначення підсудності за нормами ст.27 ЦПК України, тобто за місцем реєстрації відповідача.

28.06.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024 вищезазначену позовну заяву розподілено до провадження судді Бойка О.М.

Суд, дослідивши матеріали справи заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що справа була помилково направлена за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та цивільну справу слід направити за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на звернення до суду із заявою є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до норми ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно позовної заяви, спір виник щодо рухомого майна, тому норми ст.30 ЦПК України щодо виключної підсудності за місцем розташування нерухомого майна не застосовуються.

Оскільки матеріали справи не містять жодної підстави для визначення підсудності справи за вибором позивача або виключної підсудності, то суд повинен дотримуватись загальних правил підсудності у відповідності до ст. 27 ЦПК України.

Згідно позову зареєстроване місце проживання відповідача по справі не є Дніпровський район Дніпропетровської області.

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , згідно позову, є АДРЕСА_1 .

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області здійснює розгляд справ лише в межах Дніпровського району (минулого Дніпропетровського району) Дніпропетровської області та не здійснює розгляд справ за підсудністю м. Дніпро.

Отже, Московський районний суд м. Харкова, помилково визначив територіальну підсудність справи за Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9).

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя направити за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Бойко О.М.