Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., представника відповідача адвоката Верпети В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 14 липня 2009 року у Відділі ДРАЦС Оржицького РУЮ Полтавської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 вказує, що вона з відповідачем спільно не проживає. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. Сторони не досягли домовленостей щодо способу виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та щодо розміру аліментів на утримання дітей.

Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, має в користуванні земельні ділянки та отримує дохід від їх використання.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, сином ОСОБА_7 до досягнення ним трирічного віку, тому не має можливості працювати на постійній основі та позбавлена можливості одержувати доходи для забезпечення власного життя та життя дітей.

Посилаючись на вищевикладені обставини ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача направила заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, вказала, що позовні вимоги вони підтримують.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що діти зареєстровані з відповідачем за однією адресою та він фактично піклується за дітей. Представник стверджує, що позивач не здійснює утримання дітей, вона проживає у своєї матері, відповідно, оскільки діти проживають разом з відповідачем, у позивача відсутнє право на стягнення аліментів. На думку представника відповідача безпідставною є і вимога про стягнення аліментів на утримання самої ОСОБА_1 , яка, як стверджує представник, являючись фізичною особою-підприємцем, постійно здійснює підприємницьку діяльність у сфері заготівлі лікарських рослин, які постійно реалізовує та має значні прибутки. Представник відповідача також пояснив, що сторона позивача не надала доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачеві, про що йдеться у ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оржицького районного управління юстиції Полтавської області між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.7).

Позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-11). Зареєстроване місце проживання дітей з позивачем (а.с. 12).

Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.06.2024, до досягнення дітьми повноліття.

Також з відповідача на користь позивача потрібно стягувати аліменти на утримання позивача, в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 27.06.2024 та до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб позивача.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що діти сторін проживають не проживають з позивачем, оскільки вказане твердження спростовується до довідками про склад сім`ї (а.с. 12, 40). Твердження представника відповідача про те, що позивач проживає окремо від дітей не підтверджене жодним належним та допустимим доказом. Припровідний лист Оржицького районного суду Полтавської області у справі № 543/534/24 від 03.09.2024, де адреса, за якою направляється вказаний лист для ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 , не може бути належним та допустимим доказом проживання останньої за цією адресою, оскільки направлення судом учасниками кримінальних проваджень листів відбувається за вказаною учасником справи адресою для листування, і ця адреса може не збігатися ні з зареєстрованим, ні з фактичним місцем проживання особи. Інших доказів проживання позивача за адресою, яка була б відмінною від зареєстрованого місця проживання суду не надано.

Також суд не приймає до уваги і пояснення представника відповідача про те, що позивач має значні доходи, що, на думку представника відповідача, виключає можливість стягнення з відповідача аліментів як на утримання спільних дітей, так і на утримання позивача до досягнення найменшою дитиною трирічного віку. Наявність у позивача доходів не виключає можливості стягнення аліментів ні на утримання спільних дітей, ні на утримання позивача до досягнення найменшою дитиною трирічного віку. При цьому відомостей про конкретний розмір доходів позивача суду не надано. Укладений позивачем договір, копію якого було надано представником відповідача (а.с. 44-46), сам по собі не свідчить ні про його виконання, ні про розмір коштів, які були отримані позивачем (у разі їх отримання) за вказаним договором.

Суд залишає поза увагою і твердження відповідача про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачеві, що у відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, унеможливлює стягнення з відповідача на користь позивача аліментів до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Копія трудової книжки, в якій міститься запис про припинення виплати допомоги з безробіття з 27.02.2022, не свідчить про відсутність доходів відповідача. Суду не надані докази того, що відповідач є непрацездатним, що у нього на утриманні є інші малолітні, неповнолітні чи повнолітні непрацездатні особи, внаслідок чого відповідач не може надавати допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Судом досліджено ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Юхимович С.А. (а.с. 18), орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а.с. 17), витяг з договору про надання правової допомоги № 42 від 12.06.2024 (а.с. 19), квитанцію про оплату послуг за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. (а.с. 20).

Однак, на переконання суду, досліджена квитанція про оплату послуг за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. не підтверджує факт отримання представником позивача від позивача коштів за надану правову допомогу у справі, що розглядається, оскільки у вказаній квитанції не зазначено ні від кого отримані ці кошти, ні справу, в якій надавалася правова допомога. Таким чином, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами факт оплати позивачем наданої правової допомоги, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст. 80, 84, 180, 181-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.06.2024, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на її утримання, в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 27.06.2024 та до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23.09.2024.

Суддя