КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/8251/23 Головуючий у 1 інстанції: П`ятничук І.В.
У Х В А Л А

14 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Олійника Василя Івановича, Гаращенка Дмитра Руслановича , Сушко Людмили Петрівни у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання ордеру на житлове приміщення недійсним, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання ордеру на житлове приміщення недійсним.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні суду апеляційної інстанції на 21 травня 2024 року на 11 год. 45 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду.

10 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів Олійника В.І., Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.

Заява обґрунтована тим, що Київський апеляційний суд у цьому ж складі: Олійник В.І. (доповідач), Гаращенко Д.Р.(суддя), Сушко Л.П.(суддя) розглядав справу № 759/4304/23 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про вселення.

Вказує, що колегія суддів Олійник В.І.(доповідач), Гаращенко Д.Р.(суддя), Сушко Л.П. (суддя) розглядала справу між тими ж самими сторонами щодо житлового спору (стосовно квартири, ордер на яку вважає за необхідне визнати недійсним позивач в рамках даної справи), за результатами чого було ухвалено постанову від 27.02.2024 року про відхилення апеляційної скарги відповідача та залишення у силі рішення суду першої інстанції про вселення позивачів у спірну квартиру.

Зауважує, що на даний час Верховний Суд розглядає дану справу та відкрив провадження за касаційною скаргою

Вважає, що вказаною колегією неповно з`ясовано обставини справи, а саме - неправильно встановлено усі обставини справи, зокрема:

- не взято до уваги встановлену преюдиціальну легітимність проживання родини Відповідачів у спірному житлі згідно з постановою ВС від 27.07.2023 року у справі

№ 759/11501/15-ц;

- не взято до уваги грубе порушення санітарних житлових норм в порядку ст. 47 ЖК України при вселенні чотирьох повнолітніх чоловіків та жінки;

- не взято до уваги пріоритетне житлове право інвалідів з дитинства - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 - на подальше проживання у даній квартирі;

- не взято до уваги виключні скрутні обставини родини Відповідачів, які мають статус переселенців.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що подальший розгляд справи про ту саму квартиру між тими самими сторонами колегією суддів Олійник В.І. (доповідач), Гаращенко Д.Р.(суддя), Сушко Л.П. (суддя) буде розглядатись не об`єктивно, упереджено, із заздалегідь сформованою позицією щодо відмови позивачу у позові, оскільки у справі

№ 759/4304/23 судді дійшли необґрунтованого висновку про необхідність вселення володільців спірного ордеру у спірну квартиру.

Вивчивши матеріали справи та встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії судді Олійнику В.І., Гаращенку Д.Р., Сушко Л.П. оскільки підстави, зазначені у заяві, не передбачені ст.36 ЦПК України.

Підставами, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів, на думку заявника є те, що Київським апеляційним судом вже розглядалась справа між тими самими сторонами та стосовно квартири, ордер на яку вважає за необхідне визнати недійсним позивач в рамках даної справи.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки рішення суду в іншій справі не може бути підставою для відводу, на що прямо вказує ч. 4 ст. 36 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість відводу. Згідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, не вбачає будь-яких підстав стверджувати, що колегія суддів виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити, та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Олійника В.І., Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П. не свідчать про існування підстав, визначених у ст. 36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Враховуючи наведене, заявлений відвід колегії суддів Олійнику В.І., Гаращенку Д.Р., Сушко Л.П. слід визнати необґрунтованим та передати заяву про відвід для визначення судді для її розгляду в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України, без зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40, 252, 253 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заявлений відвід колегії суддів Олійнику Василю Івановичу, Гаращенку Дмитру Руслановичу , Сушко Людмилі Петрівні у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання ордеру на житлове приміщення недійсним, визнати необґрунтованим.

Вказану справу передати для визначення судді для розгляду заяви про відвід колегії суддів Олійника Василя Івановича, Гаращенка Дмитра Руслановича , Сушко Людмили Петрівни, в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: