КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/226/22
провадження № 22-ц/824/6536/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року в складі судді Саламон О. Б.,

встановив:

10.01.2022 Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 20 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 55 102 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, із кінцевим терміном повернення не пізніше 20 лютого 2007 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та виникненням заборгованості, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду та заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2014 року у справі №754/4508/14-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 308 682,96 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 086,83 грн.

Посилаючись на те, що на виконання рішення суду 19.09.2019 надійшли кошти у гривні, які були конвертовані у валюту договору - долари США та здійснено погашення заборгованості у розмірі 12 512,56 дол. США:

9 319,45 дол. США - зараховані на погашення кредиту;

3 193,11 дол. США - зараховані на погашення процентів.

Станом на 08.12.2021 залишається непогашеною заборгованість по кредиту у розмірі 26 104, 76 дол. США ( 35 424,21 - 9 319,45).

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України позивач має право вимагати до стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості за останні три роки (1096 днів) до подання позову в розмірі 2 612,71 дол. США, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року позов задоволено.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 26 вересня 2023 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року скасовано.

Рішенням Деснянського районного суму м. Києва від 14 листопада 2023 року в задоволенні позову АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

29.12.2023 представник АТ «УкрСиббанк» - адвокат Агабалаєва Я. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що вимоги Банку про стягнення 3% річних в розмірі 2 612,71 дол. США ґрунтуються на умовах кредитного договору. Судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті.

Указаного суд першої інстанції до уваги не взяв та помилково визнав як базу для розрахунку заборгованості 3% річних суму у національній валюті, визначену рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2014 року у справі №754/4508/14-ц, тоді як за умовами кредитного договору ОСОБА_1 взяв на себе низку зобов`язань, в тому числі щодо сплати процентів в іноземній валюті. Жодним доказом у справі не спростована правильність виконання Банком розрахунку заборгованості. Сама лише обставина незгоди ОСОБА_1 із розрахунком Банку не може вважатись належним спростуванням такого розрахунку.

Крім цього, суд першої інстанції не мав повноважень скасовувати рішення від 07 листопада 2022 року в порядку перегляду заочного рішення, а відповідач мав право його оскаржити лише у загальному порядку до апеляційного суду.

09.02.2024 ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Деснянського районного суму м. Києва від 14 листопада 2023 року без змін.

Свої доводи обґрунтовує тим, що банк не надав ніякого підтвердження фактичного виконання умов договору зі своєї сторони. Розрахунки позивача щодо заборгованості по кредиту та нарахуванню відсотків були спростовані в суді першої інстанції.

Зазначає, що в публічних базах даних УБКІ відсутня інформація про його заборгованість за кредитом. Також відсутня інформація про нього, як боржника, в кредитному реєстрі НБУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник АТ "УкрСиббанк" після оголошення в справі перерви в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Щодо ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року про скасування заочного рішення суду від 07 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року відкрито провадження у цій справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 41 т.1).

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримав ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року (а.с.52 т.1).

07 листопада 2022 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (частина перша статті 284 ЦПК України).

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, яка була задоволена судом ухвалою від 26 вересня 2023 року.

Недотримання судом першої інстанції умов проведення заочного рішення з огляду на те, що розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) сторін, а також з огляду на те, що судом першої інстанції не була постановлена ухвала про заочний розгляд справи, не може слугувати підставою для висновку, що відповідач не мав права подавати письмову заяву про його перегляд, а суд першої інстанції - його переглянути за письмовою заявою відповідача.

Учасники справи не вправі робити висновок про те, що ухвалене рішення суду не є заочним у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог статей 280-289 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції, визначене, як заочне, повинно оскаржуватися у тому порядку, який визначений цивільним процесуальним законодавством України.

Відмовляючи у вимогах про стягнення 3% річних від суми заборгованості по кредиту, що була стягнута заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2014 року у справі № 754/4508/14-ц, з урахуванням валюти договору, за період з 05.01.2019 по 18.09.2019, виходячи із суми заборгованості по кредиту 38 617,32 дол. США; з 19.09.2019 по 05.01.2022, виходячи із суми заборгованості 26 104,76 дол. США, суд першої інстанції виходив з того, що кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті Україні - гривні, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц).

Крім цього, позивачем не було надано належним чином оформлених документів, що підтверджують факт видачі кредиту у відповідній валюті та сумі, документів про заборгованість за кредитом на дату подання позову.

Такий спосіб захисту, як визначення судом розміру заборгованості за зобов`язанням не передбачений Законом.

Проте повністю погодитися таким висновком суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що 20 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 55 102 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,8% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 лютого 2028 року.

У березні 2014 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що боржником умови кредитного договору належним чином не виконуються, просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 38 619,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29 листопада 2013 року становило 308 682 грн. 96 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2014 року у справі № 754/4508/14-ц позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 308 682,96 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 086,83 грн.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який був пред`явлений до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві.

У грудні 2018 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду із заявою про виправлення описки в рішенні суду та у виконавчому листі, посилаючись на те, що задовольняючи позов у повному обсязі, судом було помилково зазначено в резолютивній частині рішення, відповідно і у виконавчому документі, суму заборгованості лише у гривневому еквіваленті.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про виправлення описки у судовому рішенні та виконавчому листі відмовлено.

20 вересня 2019 року старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Танащук О. М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 у зв`язку із виконанням боржником вказаного судового рішення.

Звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначав про те, що коштів, які надійшли на виконання вказаного судового рішення, виявилось недостатньо для погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки після конвертації цих коштів у валюту договору - долари США, непогашеною залишилась заборгованість по кредиту у розмірі 26 104,76 дол. США.

З огляду на те, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2014 року було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 308 682,96 грн, посилань на те, що це не є повним розміром заборгованості вказане судове рішення не містить, зазначене рішення набрало чинності і виконано відповідачем : 13.09.2019 в сумі 299 900 грн, 14.09.2019 - 43 296, 77 грн (а.с.71 т.1), кредитор погодився із вказаним судовим рішенням та прийняв його виконання, правові підстави для покладення на відповідача відповідальності у виді 3% річних у розмірі, визначеному позивачем відсутні.

Разом з тим, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу за увесь час прострочення.

Зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2014 році у справі №754/4508/14-ц зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання - 13.09.2019 в сумі 299 900 грн, 14.09.2019 - в сумі 43 296, 77 грн.

Відтак кредитор має право на отримання сум 3% річних, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, в розмірі 6 368, 61 грн, виходячи з такого розрахунку:

з 05.01.2019 по 12.09.2019 - 308 682,96 грн х3% х251 : 365 : 100 = 6 368,17 грн.

з 12.09.2019 по 13.09.2019 - 8 782,96 грн x 3 % x 2 : 365 : 100 = 1,44 грн.

Враховуючи наявність факту прострочення грошового зобов`язання до 13.09.2019, вимоги позивача про стягнення 3% річних в порядку частини 2 статті 625 ЦК України за період з 05.01.2019 до 13.09.2019 є обґрунтованими.

У справі, що переглядається, АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з указаним позовом про стягнення 3% річних в порядку частини 2 статі 625 ЦК України в межах 3-річного строку позовної давності.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, стягнутого за рішенням суду від 28 травня 2014 року, в сумі 6 369, 61 грн.

Згідно з частиною першою, пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на часткове задоволення позову ( 8,7%) , понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 539, 62 грн ( 215,85 грн + 323,77 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суму м. Києва від 14 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 6 369,61 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 539,62 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 05.07.2024.

Суддя-доповідач Г.М. Кирилюк

Судді: І.М. Рейнарт

Т. І. Ящук