Справа № 372/5670/23
Провадження № 2-451/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Клименко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Хол» про поділ в натурі між співвласниками нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про поділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що 07.07.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округ, ОСОБА_5 було посвідчено та зареєстровано нотаріальний договір між ТОВ «ПРАЙМ ХОЛ» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 № 1594. 08 вересня 2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. було посвідчено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі продажу нерухомого майна. За цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупцям 4/100 частин або 40/1000 частин нерухомого майна нежитлових будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , а покупці зобов`язуються прийняти вказану частину нерухомого майна і сплатити за неї обговорену грошову суму. Нерухоме майно купується в наступному порядку: ОСОБА_4 фінський будинок та склад міндобрив, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках контору. (контора, загальною площею 368,8 м. кв., що складає 17/1000 частин, фінський будинок, загальною пощею 79,5 м. кв., що складає 4/1000 частин, склад міндобрива, загальною площею 427,7 м. кв., що складає 19/1000 частин.

Опис відчужуваної нерухомості: контора, позначена в технічній документації літерою Б, загальною площею 368,8 м. кв., фінський будинок літерою В, загальною площею 79,5 м. кв., склад міндобрив літерою Г, загальною площею 427,7 м. кв., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» № 23130023 від 25.06.2009 року. Контора розташована на земельній ділянці площею 0,0535 га., фінський будинок та склад міндобрив на земельній ділянці орієнтовною площею 0,4315 га..

Згідно довідки КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2009 року за № 912 відчужувані 4/100 або 40/1000 частин нерухомого майна складають: відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23823429 від 11.09.2009 року, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є співвласниками по 17/2000 кожний частки нежитлової будівлі, загальною площею 368,8 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 22.06.2023 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_6 з проханням виділити належні їм по 17/2000 частки у праві власності на нежитлову будівлю, розташовану за вищезазначеною адресою, та зареєструвати таке право власності, як окремий об`єкт нерухомого майна. Та нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено ним постанову. Експертом Ворожбітовою С.І. було надано висновок щодо технічної можливості поділу майнового комплексу від 10.08.2023 року та за наслідками обстеження було вирішено, що майновий комплекс в частині нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 може бути поділений і відокремлений та зареєстрований в окремий самостійний об`єкт речових прав, так як на момент обстеження було виявлено, що до складу майнового комплексу входить нежитлова будівля загальною площею368,8 м. кв. в тому числі основна площа: 141.2 м. кв., допоміжна площа 217,6 м. кв., літня неопалювальна 10,0 м. кв., що складає 34/2000 часток від цілісного майнового комплексу (17/2000 частка ОСОБА_1 та 17/2000 частка ОСОБА_2 = 34/2000.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивачі звернулись до суду, щодо захисту своїх законних прав та інтересів.

12.12.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення по справі підготовчого судового засідання.

18.03.2024 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивачів та позивачі не з`явились, від представника позивачів адвоката Стельниковича С.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та участі позивачів, позов підтримали та прохали його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили та відзиву на позов не подали, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.

За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 07.07.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округ, ОСОБА_5 було посвідчено та зареєстровано нотаріальний договір між ТОВ «ПРАЙМ ХОЛ» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 № 1594, відповідно до якого останні стали власниками нерухомого майна, а саме: ОСОБА_4 фінський будинок, та склад міндобрив, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках контору. Згідно п. 1 вищевказаного нотаріального договору від 07.07.2019 року, реєстраційний № 1594 визначений опис відчужуваної нерухомості щодо покупців нерухомого майна: контора позначена в технічній документації літерою Б, загальною площею - 368,8 м.кв., фінський будинок позначений літерою В, загальною площею 79,5 м. кв., склад міндобрив позначений літерою Г, загальною площею 427,7 м. кв..

08 вересня 2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. було посвідчено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі продажу нерухомого майна. За цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупцям 4/100 частин або 40/1000 частин нерухомого майна нежитлових будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , а покупці зобов`язуються прийняти вказану частину нерухомого майна і сплатити за неї обговорену грошову суму. Нерухоме майно купується в наступному порядку: ОСОБА_4 фінський будинок та склад міндобрив, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках контору. (контора, загальною площею 368,8 м. кв., що складає 17/1000 частин, фінський будинок, загальною пощею 79,5 м. кв., що складає 4/1000 частин, склад міндобрива, загальною площею 427,7 м. кв., що складає 19/1000 частин.

Опис відчужуваної нерухомості: контора, позначена в технічній документації літерою Б, загальною площею 368,8 м. кв., фінський будинок літерою В, загальною площею 79,5 м. кв., склад міндобрив літерою Г, загальною площею 427,7 м. кв., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» № 23130023 від 25.06.2009 року. Контора розташована на земельній ділянці площею 0,0535 га., фінський будинок та склад міндобрив на земельній ділянці орієнтовною площею 0,4315 га..

Згідно довідки КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2009 року за № 912 відчужувані 4/100 або 40/1000 частин нерухомого майна складають: відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23823429 від 11.09.2009 року, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є співвласниками по 17/2000 кожний частки нежитлової будівлі, загальною площею 368,8 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 22.06.2023 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_6 з проханням виділити належні їм по 17/2000 частки у праві власності на нежитлову будівлю, розташовану за вищезазначеною адресою, та зареєструвати таке право власності, як окремий об`єкт нерухомого майна. Та нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено ним постанову. Експертом Ворожбітовою С.І. було надано висновок щодо технічної можливості поділу майнового комплексу від 10.08.2023 року та за наслідками обстеження було вирішено, що майновий комплекс в частині нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 може бути поділений і відокремлений та зареєстрований в окремий самостійний об`єкт речових прав, так як на момент обстеження було виявлено, що до складу майнового комплексу входить нежитлова будівля загальною площею368,8 м. кв. в тому числі основна площа: 141.2 м. кв., допоміжна площа 217,6 м. кв., літня неопалювальна 10,0 м. кв., що складає 34/2000 часток від цілісного майнового комплексу (17/2000 частка ОСОБА_1 та 17/2000 частка ОСОБА_2 = 34/2000.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.12.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

У даному правовому статусі нерухомого майна позивачі як власники своєї частки не мають можливості самостійно приватизувати земельну ділянку для своєї частки будинку обслуговування будинку, не може здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так, як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника, а також неможливо укласти договір відчуження. Такі обмеження не дають позивачу, як власнику в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Саме це для позивача стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку.

Суд, дослідивши матеріли справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про поділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що 07.07.2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округ, ОСОБА_5 було посвідчено та зареєстровано нотаріальний договір між ТОВ «ПРАЙМ ХОЛ» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 № 1594.

08 вересня 2009 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. було посвідчено договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі продажу нерухомого майна. За цим договором продавець зобов`язується передати у власність покупцям 4/100 частин або 40/1000 частин нерухомого майна нежитлових будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , а покупці зобов`язуються прийняти вказану частину нерухомого майна і сплатити за неї обговорену грошову суму. Нерухоме майно купується в наступному порядку: ОСОБА_4 фінський будинок та склад міндобрив, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках контору. (контора, загальною площею 368,8 м. кв., що складає 17/1000 частин, фінський будинок, загальною пощею 79,5 м. кв., що складає 4/1000 частин, склад міндобрива, загальною площею 427,7 м. кв., що складає 19/1000 частин.

Опис відчужуваної нерухомості: контора, позначена в технічній документації літерою Б, загальною площею 368,8 м. кв., фінський будинок літерою В, загальною площею 79,5 м. кв., склад міндобрив літерою Г, загальною площею 427,7 м. кв., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» № 23130023 від 25.06.2009 року. Контора розташована на земельній ділянці площею 0,0535 га., фінський будинок та склад міндобрив на земельній ділянці орієнтовною площею 0,4315 га..

Згідно довідки КП «Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2009 року за № 912 відчужувані 4/100 або 40/1000 частин нерухомого майна складають: відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23823429 від 11.09.2009 року, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є співвласниками по 17/2000 кожний частки нежитлової будівлі, загальною площею 368,8 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 22.06.2023 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_6 з проханням виділити належні їм по 17/2000 частки у праві власності на нежитлову будівлю, розташовану за вищезазначеною адресою, та зареєструвати таке право власності, як окремий об`єкт нерухомого майна. Та нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено ним постанову. Експертом Ворожбітовою С.І. було надано висновок щодо технічної можливості поділу майнового комплексу від 10.08.2023 року та за наслідками обстеження було вирішено, що майновий комплекс в частині нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 може бути поділений і відокремлений та зареєстрований в окремий самостійний об`єкт речових прав, так як на момент обстеження було виявлено, що до складу майнового комплексу входить нежитлова будівля загальною площею368,8 м. кв. в тому числі основна площа: 141.2 м. кв., допоміжна площа 217,6 м. кв., літня неопалювальна 10,0 м. кв., що складає 34/2000 часток від цілісного майнового комплексу (17/2000 частка ОСОБА_1 та 17/2000 частка ОСОБА_2 = 34/2000).

Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю.

Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі. доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Співвласники не мають можливості вирішити даний спір в позасудовому порядку, так як вони отримали відмову нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю висновку щодо можливості поділу та рішення органу місцевого самоврядування щодо присвоєння адреси виділеним приміщенням.

Та підставою вважати, що поділ майна може бути здійснено є висновок експерта від 10.08.2023 року який міститься в матеріалах справи.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у, натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 р. за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачами.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 355, 356, 357, 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 6,13, 18, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Хол» про поділ в натурі між співвласниками нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності задовольнити.

Поділити спільне майно, майновий комплекс в натурі в окремий/самостійний об`єкт речових прав та визнати за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право спільної часткової власності по 1/2 частці на нежитлову будівлю, загальною площею 368,8 м. кв., яка розташована на земельній ділянці площею 0,0535 га., та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Б. Тиханський