У Х В А Л А

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 2-705/11

провадження № 61-7603ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Воронкова Володимира Олексійовича на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапіра Артема Дмитровича в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

Парапіра А. Д. (головний державний виконавець) щодо винесення постанови

від 25 травня 2023 року про накладення штрафу в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 та скасувати постанову головного державного виконавця від 25 травня 2023 року про накладення штрафу в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Вказувала, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

від 15 липня 2013 року в справі № 2-705/11 її зобов`язано знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку ливневих вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , (правонаступником якої є ОСОБА_2 ); зобов`язано відновити межові знаки; демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ).

23 червня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист у справі № 2-705/11, на підставі якого в провадженні Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1.

22 квітня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2013 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ) про визнання недійсним державного акту серії ЯГ № 942173 від 11 січня 2007 року на право власності на земельну ділянку, розташовану в

АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язано

ОСОБА_4 знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку ливневих вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ), зобов`язано ОСОБА_1 відновити межові знаки та демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_3 , незаконно встановлену 01 червня 2009 року ОСОБА_1 під керівництвом виконавчої служби, під час примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2005 року.

Ухвалено нове судове рішення у скасованій частині, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є

ОСОБА_2 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без задоволення.

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є) про визнання недійсним державного акту серії ЯГ № 942173 від 11 січня

2007 року на право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , зобов`язано ОСОБА_1 знести самовільні будівлі та усунути проникнення стоку ливневих вод і атмосферних опадів з дахів всіх належних їй будівель і з території її земельної ділянки на територію земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ), зобов`язано ОСОБА_1 відновити межові знаки та зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати огорожу з території земельної ділянки ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ), незаконно встановлену 01 червня 2009 року ОСОБА_1 під керівництвом виконавчої служби , під час примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду 23 березня 2005 року.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ) відмовлено.

03 серпня 2021 року ухвалою Верховного Суду в справі № 2-705/11 було зупинено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

16 серпня 2021 року на підставі ухвали Верховного Суду в справі № 2-705/11 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

22 лютого 2023 року постановою Верховного Суду в справі № 2-705/11 її касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду

від 22 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою головного державного виконавця від 24 травня 2023 року поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Постановою головного державного виконавця від 25 травня 2023 року за невиконання рішення суду в виконавчому провадженні № НОМЕР_1 накладено на неї штраф в розмірі 1 700,00 грн.

Вважає постанову про накладення штрафу неправомірною, оскільки в виконавчому листі Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

від 23 червня 2021 року в справі № 2-705/11 її зобов`язано знести самовільні будівлі, однак у неї немає самовільних будівель.

Усі будівлі, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_2 належать їй на праві власності, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1085, рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 07 грудня 2012 року № 1626, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно

від 11 грудня 2012 року № 1265, витягом про державну реєстрацію прав

від 23 листопада 2012 року.

Наведені документи скасовані рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в справі № 500/1288/18, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 липня 2021 року в справі № 500/1288/18 відкрито апеляційне провадження в справі та зупинено дію рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року до розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Справа № 500/1288/18 знаходиться на розгляді в Одеському апеляційному суді, тому зазначені реєстраційні документи є чинними, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 липня 2013 року в справі № 2-705/11 в частині зобов`язання знести самовільні споруди виконати неможлив, оскільки самовільних споруд не існує.

05 липня 2023 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1

16 квітня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2023 року залишено без змін.

21 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Воронков В. О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

06 червня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених уній недоліків, а саме для надання документу, що посвідчує повноваження представника ОСОБА_1 - адвоката Воронкова В. О.

У червні 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання заявником вимог ухвали.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене

у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень

за пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що судами порушено норми процесуального права і що правові підстави для відмови в задоволенні її скарги на дії державного виконавця були відсутні.

Вказував, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано статтю 75 Закону України «Про виконавче провадження» при відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права при наявності протирічь між двома судовими рішеннями, що унеможливлює виконання одного з них.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови в відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови в відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Воронкова В. О. та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Воронкова Володимира Олексійовича на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Витребувати із Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 2-705/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапіра Артема Дмитровича в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк