Провадження 2/201/230/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Тоцької Л.В.

за участі адвоката Литвина Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 01.09.2008р. передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 240 000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 01.09.2009р. та сплатити проценти, про що між ними було укладено договір позики в простій письмовій формі.

Оскільки грошові кошти повернуто частково, в сумі 140 000 доларів США, уточнивши 31.03.2023р. позовні вимоги (т.3, а.с.8-11), просить стягнути з відповідача суму боргу - 86 700 доларів США, що за курсом НБУ становить 5 605 966грн 38коп., проценти в розмірі 405 300 доларів США, що за курсом НБУ становить 14 821 253грн 58коп, стягнути понесені судові витрати в сумі 72 462грн 42коп.

Відповідач подав відзив (т.3, а.с.33-37), яким позов не визнав, зазначивши, що договір позики є підробленим, він його не складав, не підписував, присутнім під час складання не був, розписку про отримання за цим договором 240 000 доларів США не видавав, а взяв у борг в позивача 140 000 доларів США, в 2007р., на купівлю квартири та двох паркомісць для своєї матері ОСОБА_3 .

Приблизно в 2008-2009р., пізніше у часі, на прохання позивача він склав розписку про отримання грошей в сумі 140 000 доларів США, передав її позивачу, борг виплачував частками, і остаточно повернув в 2019р. На підтвердження отримання 140 000 доларів США позивач склав розписку і передав її відповідачу, а борговий документ не повернув.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і пояснив наступне.

До відповідача він відносився як до сина, він є чоловіком ОСОБА_4 - дочки його односельця, з яким вони добре дружили, тому всіма своїм можливостями допомагав ОСОБА_5 . Влаштував його і ОСОБА_4 на роботу, купив їм малосімейку, а до того відповідач із дружиною жили в позивача вдома 2 роки. Після переїзду кожні вихідні вони проводили разом на дачі. До 2008р. відповідач допомагав позивачу із будівництвом (організовував прокладку водопроводів, бо працював у водоканалі). В нього була функція прораба прорахувати вартість робіт, закупити матеріали, організувати роботу, перевірити її виконання та заплатити робітникам, і позивач за це відповідачу вдячний. Але ОСОБА_5 хотів мати в Дніпрі власний бізнес, і тому в 2008р. попросив у борг 240 000 доларів США, безпроцентно, на 1 рік. Договір був складений та підписаний 01.09.2008р. в м. Дніпрі, в офісі ТОВ «Градієнт» по просп. К.Маркса (зараз Д.Яворницького), 68. Гроші в офіс привіз син позивача ОСОБА_6 . ОСОБА_5 був у приймальні, готував текст договору, бо позивач користуватися комп`ютером не вміє. ОСОБА_7 позичав і іншим людям гроші, тому в офісі були наготовані зразки договорів. Розробляв ці зразки ОСОБА_8 , він зробив їх невеликими, без зайвих подробиць, на 1аркуші. Позивач був іншій суміжній кімнаті, ОСОБА_6 в цій кімнаті передав позивачу гроші, з приймальні ОСОБА_5 приніс 2 екземпляри договорів, які сторонами були підписані. Один підписаний екземпляр позивач передав відповідачу разом із грошима, а другий залишив собі. При цьому були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які після отримання ОСОБА_5 на руки готівки почали сміятися і питати, чи впевнений ОСОБА_7 , що гроші йому повернуть. Щоб вони не сміялися, то позивач сказав їм йти з розписуватися в договорі, і вони тоді будуть свідками. Після цього відповідач займався виключно власним бізнесом з прокладки мереж, на позичені гроші купив екскаватор « ОСОБА_11 », щоб рити траншеї, вантажний автомобіль «Форд», мікроавтобус, щоб возити робітників на об`єкти, тощо.

Через рік відповідач прийшов у той же офіс, пояснив, що не має змоги віддати борг і попросив ще рік без процентів. Позивач сказав робити знову такий же договір, як зробив у 2008р., і тоді буде без відсотків ще на 2 роки. Але гроші відповідач віддавав погано, відносини між сторонами вкрай погіршились. В 2016р. питанням повернення боргу зайнявся ОСОБА_12 як посередник. Вони втрьох зібралися в офісі на ОСОБА_13 , і погодили додаткову угоду, за умовами якої позивач зупиняє нараховувати проценти, відповідач через півроку поверне 140 000 доларів США, в інші півроку решту боргу, кожний місяць буде сплачувати щонайменше по 1 500 доларів США. Стосовно відсотків питання вирішити окремо після повернення тіла кредиту, вони домовляться про якусь суму, ОСОБА_5 її віддасть, а ОСОБА_7 поверне договір. Позивач погодився, позаяк не мав іншого виходу, його матеріальний стан погіршився, хворіла дружина, в нього самого стався інсульт, йому не було чого їсти. ОСОБА_5 привіз йому копію додаткової угоди від 01.02.2016р., вже підписаної ним ( ОСОБА_5 ). Позивач поставив свій підпис на цій копії. Після цього ОСОБА_5 почав щомісяця віддавати щонайменше 1 500 доларів США.

Сплачені суми позивач записував на окремому аркуші, ці записи з відповідачем не узгоджував, та, отримавши згідно додаткової угоди частину боргу, яку належить погасити першою - 140 000 доларів США, 06.11.2019р. склав про це розписку, в якій написав, що отримав гроші згідно договору позики і додаткової угоди до нього. Розписку склав одномоментно, власноруч, як вважав за потрібне, і переплутав рік замість 2008 написав 2009, бо договорів було два. Розписку передав відповідачу. Після її отримання відповідач припинив платити, сказав, що змінив підпис, коли розписувався, і більше ОСОБА_7 нічого не отримає. Тому позивач був змушений звернутися до суду. Коли готували позов, то юрист сказав, що анкетні дані та підписи свідків на договорі позики не матимуть по справі доказового значення, і їх витерли.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що його дружина ОСОБА_4 є дочкою товариша й односельця позивача. Вони дійсно жили в будинку позивача, відносин між ними буди дуже добрі. В травні або червні 2007р. взяв у борг в позивача 140 000 доларів США, готівкою, на дачі в ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 , на 3 поверсі, на купівлю квартири для своєї матері. На той момент ніяких розписок не складав, отримані гроші не рахував, вони були запаяні, і одразу сплатив їх за квартиру. В кінці літа на початку осені 2008р. там же, на дачі на 3 поверсі, відповідач на прохання позивача склав розписку, що взяв у борг 140 000 доларів, з прикладанням схеми квартири, та іпотечного договору. Віддати борг мав за першою вимогою.

Позивач припинив спілкуватися з відповідачем в 2009-2010р, причин цього ОСОБА_5 не знає. З іншою ріднею відповідач спілкується добре. Гроші повернув десь 2019 -2020, сплачував щомісяця, згідно їх домовленості офіційної, бо позивач хотів щомісячно отримувати суму не менше ніж 1 500 доларів. Іноді віддавав і більше, і по 10 000 доларів США, дивлячись на те, скільки накопичить. Коли почав віддавати ОСОБА_7 гроші, не пам`ятає, повертав десь 2-3 роки, може й більше, і раніше щось віддавав, точніше пояснити не може. Гроші передавав через ОСОБА_14 , довірену особу, не в руки позивачу, щоб був свідок. Між ними трьома ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_15 , який допомагав врегулювати спірні питання, була така домовленість, що коли ОСОБА_5 розрахується, то ОСОБА_7 має повернути розписку ОСОБА_5 . Позаяк ОСОБА_7 розписку не повернув, то ОСОБА_5 почав задавати питання ОСОБА_15 як посереднику, і через 2 дні ОСОБА_16 , дочка позивача, привезла йому розписку про отримання ОСОБА_7 140 000 доларів США. Розписку ОСОБА_5 не читав, бо знав, що позичив 140 тисяч доларів США, закрив 140 000 доларів США, і в розписці написано про 140 000 доларів США. Хто писав цю розписку, відповідач не знає, думає, що ОСОБА_7 .

2009-2010р.р. допомагав у бізнесі ОСОБА_7 , бо працював тиждень через тиждень, підписував різні договори, отримував гроші, оплачував товари. Наприклад, ставилась задача робить водопровід. Відповідач розраховував вартість, брав у ОСОБА_7 гроші, закупав будматеріали, робив, розраховувався з робочими. Якісь договори підписував, які - не пам`ятає. Всі ці договори зберігались у ОСОБА_7 , де саме відповідач не знає. В середині 2008р. ОСОБА_5 створив власну фірму ТОВ «Санбудмонтаж», яка займалася інженерними мережами (прокладка водопроводів, каналізації). Матеріали і роботу оплачували замовники, тому фінансових вкладень бізнес не потребував. З 2018р. почав займатися будівництвом.

Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Так, сторонами не заперечується, що між ними виникли правовідносини, які випливають із договору позики. Також по справі сторони підтверджують, що повернення коштів відбувалося через посередника ОСОБА_14 .

Але позивач стверджує, що 01.09.2008р. передав відповідачу у власність на розвиток бізнесу 240 000 доларів США, зі сплатою відсотків, про що складено договір, а повернув відповідач 140 000 доларів США, відтак має заборгованість. Зауважив, що якби позика була повернута повністю, він передав би відповідачу оригінал договору позики, який зараз у ОСОБА_7 на руках. В 2009р. ОСОБА_5 просив відтермінувати сплату відсотків, то 01.09.2009р. був підписаний ще один договір, безгрошовий, ще на 2 роки без сплати відсотків.

А відповідач стверджує, що від позивача отримав 140 000 доларів США, в 2007р., на купівлю квартири для матері, з поверненням боргу за першою вимогою, які одразу ж і витратив, розписку про отримані в борг кошти склав у 2008р., повернув борг в 2019-2020р. повністю, про що має розписку від ОСОБА_7 . Складену в 2008р. розписку ОСОБА_7 залишив у себе. Договір від 2008р. підробний, ним не підписувався.

Також сторони не заперечують, що ОСОБА_7 06.11.2019р. склав і надав відповідачу розписку, в якій зазначив, що на виконання договору від 01.09.2009р. (угоди від 01.02.2016р.) отримав від ОСОБА_5 в 2014р. - 5 300 доларів США, в 2015р. 10 000 доларів США; в 2016р. - 38 000 доларів США; в 2017р. 17 500 доларів США, в 2018р. 37 500 доларів США, в 2019р. 31 700 доларів США.

Відповідач вказує, що розрахувався із позивачем 2019-2020р., віддавав гроші 2-3-4 роки, щось віддавав і раніше, але стверджує, що цю розписку ОСОБА_7 написав після того, як повністю отримав борг.

Якщо врахувати ці пояснення, за версією відповідача виходить, що він повернув борг в 2019р., почав розраховуватись приблизно в 2016р., щось віддавав і раніше, і ці періоди повністю співпадають періодами віддавання грошей, які зазначені в розписці ОСОБА_7 .

Також в розписці позивач вказав, що отримав гроші на виконання договору від 01.09.2009р. (угоди від 01.02.2016р.). Відповідач спростовує факт підписання і взагалі наявності договорів і угоди, але розписку отримав на руки у 2019р., чотири роки тому, і жодних заперечень стосовно її змісту в цій частині позивачу не навів. Навіть якщо припустити, що між ними неприязні відносини, які перешкоджають особистому спілкуванню, то між сторонами був посередник, який передавав гроші ОСОБА_17 , який міг вирішити це питання, якби до нього звертались. Але відповідач мовчазно погодився із змістом розписки.

Врешті-решт відповідач надає пояснення, що згідно домовленостей мав платити щонайменше 1 500доларів США на місяць, що й робив, і в додатковій угоді від 01.02.2016р. міститься саме така умова. Виконувати умови, про зміст і наявність яких не знаєш неможливо.

Згідно висновку експерта № 046 від 08.08.2023р. (.3, а.с.107) за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою адвоката Литвина Р.О., підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у графі: «Позичальник», нижче друкованого запису: « ОСОБА_2 » у Додатковій угоді до Договору безпроцентної позички від 01.09.2008 року, датованій 01.02.2016 роком, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою (т.3, а.с.111). Експертом зазначено, що поряд з розбіжностями у підписах, що порівнювалися встановлені збіжності загального вигляду підписів, форми та напрямку рухів при виконанні та з?єднанні окремих елементів підписів. Наведені розбіжності ознак стійкі, а тому у своїй сукупності є достатніми для категоричного висновку про те, що цей досліджуваний підпис виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Щодо збіжних ознак, то вони у даному випадку не суттєві, і пояснюються виконанням цього досліджуваного підпису, з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_2 . Експертиза проведена по технічній копії додаткової угоди.

Судом враховується, що до 26.12.2012р. почеркознавчі дослідження за копіями документів регламентувалися відповідними документами суб`єктів судово-експертної діяльності України, зокрема, трьома нормативно-методичними документами Міністерства юстиції України, а саме: 1) Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз (затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145), де п. 3.5 було визначено наступне: У виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта, його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законом порядку.

Про проведення експертизи за такими матеріалами має бути вказано в постанові (ухвалі) про її призначення.. 2) Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145), де було визначено наступне: 1. … У виняткових випадках, коли оригінали досліджуваних документів не можуть бути представленими експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями документа, приєднаними до справи у встановленому законом порядку. Про проведення експертизи за такими матеріалами має бути вказано у постанові (ухвалі) про її призначення. Почеркознавчі дослідження за копіями об`єктів можуть бути проведені лише після вирішення експертами в галузі технічного дослідження документів питання про відсутність монтажу. У таких випадках можуть вирішуватися такі питання: Чи виконано певною особою рукописний текст (рукописні записи) у документах, електрофотографічні копії яких надані на дослідження? Чи виконано підпис, зображення якого міститься в електрофотографічній копії документа, тією особою, від імені якої він зазначений? …. 3) Методичними рекомендаціями з питань призначення та проведення комплексних судових експертиз, що виконуються комісією експертів (внесено до Реєстру методик проведення судових експертиз у 2009 році за № 0.1.16), якими визначено наступне. 3.1. 1.1. Предмет комплексної судової почеркознавчої і судово-технічної експертизи документів фактичні дані і обставини справи, встановлювані на базі інтеграції спеціальних знань в галузях почеркознавства та технічного дослідження документів про виконавця (виконання) певних записів (підписів), можна диференціювати за чотирма групами: 1.1.1. Про виконавця певних записів (підписів) по копіях документів, виготовлених за допомогою копіювальних апаратів електрофотографічного і струминного способу утворення зображень (далі - копії)... 1.2. Об`єкти комплексної судової почеркознавчої і судово-технічної експертизи документів: копії документів; документи, записи (підписи) в яких виконані із застосуванням попередньої технічної підготовки; утворені за допомогою факсиміле-кліше; рукописні записи; вільні, умовно-вільні і експериментальні зразки почерку для порівняльного дослідження й ін. 1.3. Завдання комплексної судової почеркознавчої і судово-технічної експертизи документів можна диференціювати відповідно до її предмету на 4 групи: 1.3.1. Встановлення виконавців записів (підписів) по копіях документів… 1.6.1. У виняткових випадках, коли оригінали досліджуваних документів не можуть бути надані експертові, можливе проведення експертизи за копіями документів. У таких випадках почеркознавчі дослідження повинні проводитися тільки після вирішення експертами в галузі технічного дослідження документів питань про відсутність (наявність) монтажу… При встановленні експертом в галузі технічного дослідження документів факту монтажу, питання про виконавця підпису (запису), зображення якого міститься в копії змонтованого документа, не вирішується… При встановленні експертом в галузі технічного дослідження документів факту відсутності монтажу, питання про виконавця підпису (запису), зображення якого міститься в копії документа, розв`язується експертом-почеркознавцем… При неможливості встановлення експертом у галузі технічного дослідження документів факту монтажу, повинні проводитися дослідження зображення запису (підпису) експертом-почеркознавцем з метою встановлення виконавця підпису….

Аналізом положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень та змісту останнього речення п. 1.6.1. Методичних рекомендацій з питань призначення та проведення комплексних судових експертиз, що виконуються комісією експертів встановлені певні протиріччя: першим документом було визначено, що тільки у разі встановлення відсутності факту монтажу в копії наданого на дослідження документа можливо проведення почеркознавчих досліджень; другим документом визначено, що при неможливості встановлення факту монтажу в копії документа повинні проводитися почеркознавчі дослідження зображення запису (підпису) з метою встановлення виконавця.

З 26.12.2012 р. було внесено зміни до п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, який став нести наступний зміст: Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта, його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта).

Такий методичний підхід до проведення почеркознавчих експертиз та технічних експертиз документів був визначений одночасно із змінами до вищезазначеної Інструкції про призначення та проведення судових експертиз внесеними змінами до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень до переліку об`єктів, що підлягають дослідженню при проведенні зазначених експертиз, а саме: у підрозділі 1.1 розділу 1 Почеркознавча експертиза для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів; у підпункті 3.2.1 підрозділу 3.2 розділу 3 Технічна експертиза документів для проведення дослідження щодо встановлення факту внесення змін у первинний зміст документів надаються оригінали документів; у підпункті 3.3.5 підрозділу 3.3 розділу 3 Технічна експертиза документів для дослідження документів щодо ідентифікації печаток, штампів (у тому числі факсиміле) та встановлення відповідності часу нанесення відтисків печаток, штампів даті виготовлення документа надаються оригінали документів.

Станом на день виконання експертизи 08.08.2023р. - п. 3.5 зазначеної вище Інструкції про призначення та проведення судових експертиз має наступну редакцію:

"3.5. Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта)." (пункт 3.5 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України від 27.07.2015 р. N 1350/5).

Таким чином, на сьогоднішній день фактично копії документів виведені з переліку основних об`єктів дослідження почеркознавчих експертиз та технічних експертиз документів.

Також в матеріалах справи наявна копія листа від 24.07.2015р. ОСОБА_7 подружжю Синенків (т.1, а.с.228), де зазначено, що згідно договору безпроцентної позички від 01.09.2008р. їх заборгованість складає 227 856 доларів США і термін договору закінчився. Відповідач заперечує отримання цього листа, і зазначає, що, згідно умов розписки, гроші мав повертати на першу вимогу, але не зазначив, коли отримав таку вимогу. Тим не менш згідно розписки ОСОБА_7 , яку зберігає, повернення боргу почалося в 2014р., тобто цей лист, складений в 2015р. вважати першою вимогою вочевидь неможливо, а інших доказів подання та отримання вимоги повернення грошей за розпискою не подано.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що є чоловіком падчерки позивача, ОСОБА_19 . Він спілкується з іншими членами родини ОСОБА_7 , відвідує сімейні свята і зі слів родичів знає, що відповідач позичав у позивача 140 000 доларів США. Також особисто, коли перебирав документи в кабінеті ОСОБА_7 , на дачі, на 3 поверсі, бачив договір позики на 140 000 доларів США, укладений сторонами. Суд не враховує пояснення цього свідка з двох причин: по-перше, згідно пояснень сторін, позивач стверджує, що уклав договір позики на 240 000 доларів США, а відповідач стверджує, що написав розписку на 140 000 доларів США. Відтак свідок бачив документ, існування якого заперечують самі сторони у справі. По-друге, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами ЦПК України.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що 02.08.2022р., коли розглядалася апеляційна скарга ОСОБА_7 , йому була вручена копія договору від 01.09.2009р. між сторонами про отримання позики в сумі 240 000 доларів США, який позивач раніше не подавав.

Сам ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що цей договір загубився з плином часу і його відшукала бухгалтерка вже напередодні апеляційного розгляду.

Згідно висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ №4393/4394/4395/4396-21 від 01.12.2021р.:

1.підпис від імені ОСОБА_2 у графі «(підпис)» в розділі 9 «Реквізити і підписи сторін» Договору безпроцентної позики б/н від 01.09.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_21 , виконаний самим ОСОБА_2 ;

2.відповісти на питання: «У який період часу був створений матеріал (перша та друга сторінка), на якому розміщено текст Договору безпроцентної позики б/н від 01.09.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_21 » - не уявляється можливим (через відсутність науково обгрунтованих методик); Чи належать надані аркуші паперу до різних партій випуску?» - не уявляється можливим, оскільки досліджувальний документ розміщений на одному аркуші; Друкований текст на лицьовій стороні документу виконувався неодночасно з текстом на зворотній стороні аркушу Договору безпроцентної позики від 01.09.2008р. (згідно дослідницької частини висновку: мікроскопічним дослідженням при збільшенні до 98-х виявлені дефекти, що виникли в процесі експлуатації друкуючого пристрою, а саме: на лицьовій та зворотній стороні аркушу документу, вздовж лівого края, наявні забруднення у вигляді скупченості крапок (плями), утворених оплавленими частинками тонеру. Скупчені крапки розташовані по вертикалі та повторюються через відповідно певну відстань: забруднення на лицьовій стороні аркушу мають однакову форму у вигляді крапки, розташовані на відстані 22,3 мм від лівого краю аркушу, відстань між забрудненнями 75,8 мм.; забруднення на зворотній стороні аркушу мають однакову форму у вигляді риски, розташовані на відстані 12,8 мм від лівого краю аркушу відстань між забрудненнями на зворотній стороні - 75,2 мм (див. зобр. 2, відм. 2). Виявлені ознаки обумовлені технічним станом знакосинтезуючого апарату (світлочутливого барабану, картриджу) та є власними ознаками, які індивідуалізують конкретний друкуючий пристрій. Мікроскопічним дослідженням штрихів знаків друкованого тексту на лицьовій стороні документу встановлено, що вони відрізняються від штрихів знаків тексту зворотної сторони документу за мікроструктурою, а саме: на лицьовій стороні договору штрихи знаків тексту суцільні, пробільні ділянки відсутні, наявний сип тонеру (туман) навколо штрихів знаків (зобр. 8); в штрихах знаків тексту зворотної стороні договору вказані ознаки відсутні, проте штрихи знаків мають пробільні ділянки в штрихах (зобр. 9). Виявлені розбіжні ознаки: різні власні ознаки світлочутливого барабану пристроїв: різна мікроструктура штрихів знаків друкованих текстів на лицьовій та зворотній сторони аркушу свідчать про те, що друковані тексти на лицьовій та зворотній стороні аркушу Договору безпроцентної позики від 01.09.2008 виконувалися на різних друкуючих пристроях. Подальшим дослідженням встановлені розбіжні ознаки загальної будови документ (топографічні ознаки), які позначені на зобр. 1-2 відповідними відмітками зеленого кольору 1) Розмір і форма полів правого краю: на лицьовий стороні вирівнювання тексту по лівому краю, на зворотній стороні - по ширині, виконання підпунктів: на лицьовій стороні на наступній строчці під назвою заголовку пункту, на лицьовій стороні на відстані через строку; на лицьовій стороні підпункт починається з початку строки, на зворотній стороні з абзацу. Виявлені топографічні ознаки можуть свідчити про те, що тексти на лицьовій та на зворотній стороні досліджуваного документу створювалися різними виконавцями; Також встановлено, що на аркуші паперу досліджуваного документу наявні два отвори від металевої скоби стиплеру у правому верхньому куті на лицьовій стороні та у лівому верхньому куті на зворотній стороні аркушу (зобр. 1-2, відм. 4); на зворотній стороні аркушу, в правому нижньому куті наявна нумерація сторінки "3" (зобр. 2, відм. 5), що в комплексі свідчить про те, що зворотна сторона досліджуваного документу являла собою третю сторінку іншого документа. Таким чином досліджуваний документ Договір безпроцентної позики від 01.09.2008 виготовлений шляхом монтажу, а саме додрукуванням наявного на лицьовій стороні тексту на зворотну сторону аркушу, який становив раніше третю сторінку іншого одностороннього документу. Виявлені ознаки у сукупності свідчать про те, що у Договорі безпроцентної позики від 01.09.2008 тексти на лицьовій та зворотній стороні аркушу документу виготовлені на різних друкуючих пристроях, найбільш вірогідно різними виконавцями, з чого слідує, що друкований текст на лицьовій сторони документу виконувався неодночасно (не в один прийом) з текстом зворотної сторони аркушу документу. Встановити у який період часу був виконаний друкований текст на першій сторінці та .в який період часу був виконаний друкований текст на другій сторінці Договору безпроцентної позики від 01.09.2008 не виявляється можливим (через неподання вільних зразків друкованих текстів див. мотивувальну частину висновку (т1, а.с.115); в первинний зміст зворотної сторони Договору безпроцентної позики від 01.09.2008 вносились зміни шляхом підчистки - механічного видалення первинних записів. На ділянці видалення були розташовані рукописні записи, що утворювали прізвище, ініціали та підпис. Встановити первинний зміст записів не надається можливим у зв?язку з видаленням більшості штрихів елементів букв разом із поверхневим шаром паперу; Договір безпроцентної позики від 01.09.2008 виготовлений шляхом монтажу, а саме и додрукуванням наявного на лицьовій стороні тексту на зворотну сторону аркушу, який становив раніше інший односторонній документ;

3.Друкований текст на лицьовій стороні документу виконувався неодночасно із текстом на зворотній стороні аркушу Договору безпроцентної позики від 01.09.2008р.

4.В первинний зміст зворотної сторони договору безпроцентної позики від 01.09.2008 вносились зміни шляхом підчистки - механічного видалення первинних записів. На ділянці видалення були розташовані рукописні записи, що утворювали прізвище, ініціали та підпис. Встановити первинний зміст записів не надається можливим у зв`язку з видаленням більшості штрихів елементів букв разом з поверхневим шаром паперу.

5.У зв?язку з тим, що Договір безпроцентної позики від 01.09.2008 виконаний на одному аркуші, питання про заміну аркушу у документі не вирішувалося.

6.Договір безпроцентної позики від 01.09.2008 виготовлений шляхом монтажу, а саме и додрукуванням наявного на лицьовій стороні тексту на зворотну сторону аркушу, який становив раніше інший односторонній документ.

7.Друковані тексти на лицьовій та зворотній стороні аркушу Договору безпроцентної позики від 01.09.2008 виконувалися на різних друкуючих пристроях.

8.Відповісти на питання: «У який період часу було виконано рукописний текст ОСОБА_2 в розділі 9 «Реквізити та підписи сторін» Договору безпроцентної позики б/н від 01 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_21 » - не уявляється можливим у зв?язку з відмовою у отриманні вирізок штрихів пасти кулькової ручки у досліджуваному документі

Відповідач наполягає в судовому засіданні, що договір від 01.09.2008р. виконаний шляхом монтажу, і міг бути використаний аркуш із підписами від іншого договору, позаяк в 2007-2008р.р. від допомагав позивачу в будівництві об`єктів, займався інженерними мережами (досл. будували море). Який це міг бути договір, якого змісту не зазначив. В обгрунтування зазначеного посилається на висновок експертів Дніпропетровського НДІСЕ №4393/4394/4395/4396-21 від 01.12.2021р., згідно якого договір позики від 01.09.2008р. виготовлений шляхом монтажу, а саме додрукуванням наявного на лицьовій стороні тексту на зворотну сторону аркушу, який становив раніше третю сторінку іншого одностороннього документу.

Позивач заперечував, вказуючи, що у відповідача була функція прораба, і він не займався укладанням договорів.

Суд критично відноситься як до пояснень відповідача, так і до висновків експерта ОСОБА_22 , викладених у зазначеній експертизі, оскільки, по-перше, текст договору позики від 01.09.2008р. на першому аркуші закінчується п.п.7.3 словом «письмової», а на другому аркуші продовжується словами «згоди», надалі нумерація пунктів продовжується з п.п. 7.4, тобто за логічним змістом третього аркушу в цьому договорі не міститься; а, по-друге, в п.9 «Реквізити та підписи сторін» ОСОБА_7 зазначений як позикодавець, відтак припущення, що ОСОБА_7 позичає гроші ОСОБА_5 для будівництва, яке сам ОСОБА_7 і організовує, взагалі позбавлено здорового глузду.

Згідно висновку експерта від 11.07.2023р. № CE-19/104-23/21853-ДД Дніпропетровського НДЕКЦ МВС (т.3, а.с.75), експертом повідомлено про неможливість проведення експертизи за запитанням: «Чи можливо виконання двостороннього тексту Договору безпроцентної позики б/н від 01 вересня 2008 року шляхом роздрукування тексту лицьової сторони договору з комп`ютера на зворотну сторону останнього аркушу бланку договору?» - оскільки воно не є предметом судової технічної експертизи документів та не входить до компетенції судового експерта за експертними спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів». Рукописні записи та підпис розташовані у нижній частині другої сторінки, нижче друкованого тесту договору безпроцентної позики від 01.09.2008 року видалені способом підчистки. Встановити зміст видаленого рукописного тексту не надалося можливим через видалення штрихів рукописного тексту з шаром паперу на значну глибину. Інших ознак внесення змін до первинного змісту реквізитів договору не виявлено. Відповідно до пункту 6 статті 104 Цивільного процесуального кодексу України, повідомлено про неможливість проведення експертизи за запитанням: «У який період часу було виконано рукописний текст та підпис ОСОБА_2 у розділі 9 «Реквізити та підписи сторін» Договору безпроцентної позики б/н від 01 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_23 » - оскільки воно відноситься до спеціальності 2.4 «Дослідження давнини виготовлення документів» та не входить до компетенції судового експерта з правом проведення експертиз за експертними спеціальностями 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів». Відповідно до частини 6 статті 72 Цивільного процесуального кодексу України повідомлено про неможливість проведення експертизи за запитанням: «У який період часу було виконано друкований текст на лицьовій сторінці та в який період часу виконано друкований текст на зворотній сторінці Договору безпроцентної позики б/н від 01 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_21 » - за причини відсутності у розпорядженні судового експерта порівняльного матеріалу необхідного для вирішення запитання.

Згідно висновку № CE-19/104-23/40261-ПЧ від 16.11.2023р. Дніпропетровського НДЕКЦ МВС, підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 9 „Реквізити і підписи сторін" у графі «підпис" договору безпроцентної позики від 01 вересня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - виконаний ОСОБА_2 (т.3, а.с.173). Як вільні зразки експертові надані ті самі зразки підпису Синенка, що й експертам, які виконували висновок експерта Дніпропетровського НДІСЕ №4393/4394/4395/4396-21 від 01.12.2021р. згідно ухвали суду

Також згідно висновку № CE-19/104-23/42386-ДД від 06.12.2023р. Дніпропетровського НДЕКЦ МВС (3, а.с.179-182), друкований текст першої сторінки та технічне зображення (копія) друкованого тексту другої сторінки договору безпроцентної позики б/н від 01.09.2009р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надруковані не одночасно (надруковані окремо: на двох різних однотипних пристроях, або на одному пристрої з різними картриджами (формними барабанами), або на одному чи двох однотипних пристроях з одним і тим же картриджем (формним барабаном) з різним ступенем зносу (зі значною перервою у часі). Вирішити запитання: «Чи мало місце монтаж документу при його виготовленні 01.09.2009р. (шляхом роздрукування тексту першої сторінки договору з комп?ютера на зворотну сторону останнього аркушу бланку договору та інш.)?» - в об?ємі наданого на експертизу матеріалу не надалося можливим, за причинами викладеними у дослідницькій частині висновку експерта. Ознак внесення змін: підчистки, травлення, дописки, домальовування, а також монтажу (додруковування) в частині друкованих текстів для кожної із сторінок окремо. тексту договору, який починається словами «ДОГОВІР БЕЗПРОЦЕНТНОЇ ПОЗИКИ» та закінчується реквізитами сторін, виконаними рукописно та ОСОБА_24 », не виявлено. Вирішити питання: «Чи вносились у текст Договору безпроцентної позики б/н від 01 вересня 2009 року, який починається словами «ДОГОВІР БЕЗПРОЦЕНТНОЇ ПОЗИКИ» та закінчується реквізитами сторін, виконаними рукописно та ОСОБА_24 », укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-які зміни? Якщо вносилися, то яким чином?» - в об?ємі наданого на експертизу матеріалу не надалося можливим.

Обидва експерти попереджені/обізнані про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

Зазначені висновки виконані експертами за заявами ОСОБА_25 , представника позивача.

Представник відповідача подав клопотання про повернення до з`ясування обставин у справі, зазначивши, що ОСОБА_25 представляла інтереси позивача, не маючи на те повноважень, адже право на зайняття адвокатською діяльністю зупинила в 2018р.

Суд перевірив викладене і з`ясував, що це відповідає дійсності, але не вбачає необхідності з`ясування нових обставин, що мають значення для справи, або дослідження нових доказів, але оцінює докази, подані стороною позивача, з врахуванням викладеного представником відповідача.

Вказані вище висновки експертів подані на підготовчому провадженні, а позивач, який особисто був присутній в судовому засіданні з розгляду справи по суті, стосовно подання жодного доказу (двох з трьох експертиз), зібраного від його імені його представником по довіреності ОСОБА_25 , якою уповноважив її користуватися всіма правами, наданими йому як позивачу (т.1, а.с.183) не заперечив. Позов, як первинний, так і уточнений, підписаний ОСОБА_7 особисто, і позивач від нього в судовому засіданні не відмовився.

Суд приймає зазначені висновки експертиз як докази, один із висновків поданий позивачем суду, два представником, оскільки порядок їх збору не порушений, з метою дотримання принципу змагальності сторін.

Відтак договір від 01.09.2009р., наявність якого заперечує відповідач, ним підписаний, і виконаний також на різних друкуючих пристроях/або на одному пристрої з різними картриджами (формними барабанами)/ або на одному чи двох однотипних пристроях з одним і тим же картриджем (формним барабаном) з різним ступенем зносу (зі значною перервою у часі), рівно як і договір від 01.09.2008р.

І якщо стосовно договору від 01.09.2008р. відповідач наводив пояснення, що він виконаний на аркуші іншого договору, не позики, бо він допомагав позивачу у будівництві і прокладав мережі водопостачання, то в 2009р. він вже не міг допомагати позивачу у будівництві, оскільки, як сам пояснив суду, в 2008р. зайнявся власним бізнесом того ж напрямку діяльності прокладка інженерних мереж і часу допомагати позивачу в нього не було. А позивачем в договорі від 01.09.2009р. поруч із його підписом та підписом ОСОБА_5 зазначена саме ця дата.

Позивач зазначає, що гроші позичав в 2008р. на розвиток бізнесу відповідача, і відповідач пояснив, що започаткував власний бізнес в 2008р.

Суду також не подані докази того, що матір відповідача ОСОБА_3 не мала власних коштів на купівлю собі житла, що відповідач не мав власних коштів для купівлі квартири для матері, що відповідач передав їх саме позичені в ОСОБА_7 в 2007р. грошові кошти для укладення інвестиційного договору. У відповідача не було перешкод в подання цих доказів, його інтереси представляв фахівець у галузі права. Суду не подано навіть копії свідоцтва про народження відповідача, згідно якого ОСОБА_3 є його матір`ю. Згідно загальнодоступних даних в мережі інтернет, прізвище « ОСОБА_5 » носять наразі 1552 особи

https://ridni.org/karta/%D1%81%D0%B8%D0%BD%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE

Доводи представника відповідача про те, що в позивача не було достатньої грошової суми для позики, спростовуються як його ж поясненнями про те, що він позичив 140 000 доларів США, які, якщо приймати його версію, були наявні.

Також відповідач зазначає, що в 2008р. він допомагав позивачу в будівництві бази відпочинку на море, що проживав два роки в будинку позивача, із дружиною Оксаною дочкою односельця позивача, якій позивач також допомагав якнайкраще влаштуватися у дорослому житті. Та й сам відповідач, з яким у позивача були близькі родинні відносини, в судовому засіданні не навів жодного заперечення стосовно того, що у позивача не було коштів для надання позики в такій сумі.

Підчистка рукописних записів, що знаходилися під реквізитами сторін договору (нижче підписів), чи друк одного одностороннього документа на лицьовій стороні іншого документа не стосуються умов договору, які характеризують його як договір позики, та впливають на виникнення прав та обов`язків у його сторін. Експерт ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що підчистки в договорі наявні після підписів сторін.

Відтак, враховуючи, що договори позики від 01.09.2008р., 01.09.2009р. підписані відповідачем, що ознак внесення змін до первинного змісту реквізитів договору від 01.09.2008р. не виявлено; ознак внесення змін: підчистки, травлення, дописки, домальовування, а також монтажу (додруковування) в частині друкованих текстів для кожної із сторінок договору від 01.09.2009р. окремо не виявлено; що відповідач виконував умови додаткової угоди від 01.02.2016р. і за принципом мовчазної згоди прийняв і зберігає розписку позивача про отримання 140 000 доларів США згідно договору позики від 01.09.2009р. та додаткової угоди від 01.02.2016р., і впродовж всього часу розгляду справи з 2020р. не звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення стосовно нього шахрайства, що мав би зробити, якщо вважав, що договір позики від 01.09.2008р. виконаний шляхом монтажу з метою стягнення з нього коштів; що відповідачем не доведено, що він отримав у позивача у борг 140 000 доларів США в 2007р., і не доведено, що він повернув борг в сумі 240 000 доларів США, позаяк борговий документ знаходиться на руках у позивача, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що рішення про визнання договору позики від 01.09.2008р. недійсним і не укладеним набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду і підтверджено за наслідками касаційного перегляду, суд не виявив підстав для кваліфікації договору від 01.09.2008р. про надання позики в розмірі 240 000 доларів США як недійсного або неукладеного.

На підставі вищевикладеного суд критично оцінює й пояснення відповідача як свідка як не підтверджені доказами в матеріалах справи.

Відтак в судовому засіданні встановлено і належними і допустимими доказами доведено, що позивач 01.09.2008р. передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 240 000 доларів США, які останній відповідач зобов`язався повернути до 01.09.2009р. зі сплатою відсотків, про що між ними було укладено договір позики в простій письмовій формі, і це підтверджується договором позики, оригінал якого знаходиться в позивача.

Умови повернення коштів, отриманих у позику, позичальник не виконав, відтак слід стягнути з відповідача як боржника на користь позивача суму боргу, обумовленою договором позики.

При цьому в судових засіданнях встановлено, що договір позики не виконуються, кошти у повному обсязі не повернуті.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Але слід визначитися із сумою до стягнення.

Так, згідно положень п.6.1 договору позики від 01.09.2008р., при простроченні повернення позики (і частини) «Позичальник» додатково до штрафу, передбаченого п.6.1. Договору, сплачує проценти в розмірі 15 % річних, виходячи з неповерненої суми за весь строк прострочення. При цьому «Позичальник» зобов?язується повернути суму позики (і неповернену частину) в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення (окремо зазначу, що інфляція на долари США не нараховується прим.суду).

Надалі в договорі від 01.09.2009р. (п.4.1) сторони погодили пролонгування безпроцентного періоду на 2 роки, і позивач це підтвердив в судовому засіданні.

Відтак нарахування процентів має здійснюватись з 2011р. і до звернення позивача до суду, яким наближено строк виконання зобов`язання (сплати основної суми боргу та відсотків).

Згідно п.7.1. договору від 01.09.2008р., то він діє до повного виконання позичальником зобов`язань.

Згідно розрахунку (т.1, а.с.11), неповерненою відповідачем є сума позики в розмірі 153 300 доларів США, сума відсотків з 2012 по 2020р. 218 425 доларів США (за мінусом періоду з 01.09.2010 по 01.09.2011р. включно).

Суду не заявлялися доводи стосовно перевірки розрахунку заборгованості, контррозрахунок не подавався.

Відтак слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 371 725 доларів США, у валюті договору. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16).

Питання стягнення з відповідача 3 000грн витрат на правову допомогу згідно скасованої постанови Дніпровського апеляційного суду, стягнення з відповідача 19 769грн 47коп відповідно додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яке втратило свої силу із скасуванням рішення первісного, належить вирішувати в порядку повороту виконання, про що позивачу слід подати окрему заяву в порядку ст. 444 ЦПК України, а не заявляти ці вимоги як позовні.

Стосовно стягнення з відповідача винагороди приватного виконавця в сумі 2276грн 95коп.

За змістом позовної заяви предметом спору у цій справі є не оскарження дій/бездіяльності відповідача (приватного виконавця) як суб`єкта владних повноважень, а неправомірність та безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, які належать позивачу, що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що фактично спірні правовідносини в цій справі стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав (Постанова від 26.10.2022р. ВП ВС у справі № 229/1026/21).

Але відповідачем за такими вимогами має бути приватний виконавець, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за неналежністю відповідача.

Стосовно судових витрат.

Судовий збір належить стягнути пропорційно задоволеній частині вимог (п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ), в сумі, але з врахуванням того, що курс долара США станом на день ухвалення рішення збільшився порівняно до того курсу, яким був при пред`явленні позову (40,5374 та 28,3038 відповідно), і присуджена судом до стягнення сума охоплюється максимальним розміром судового збору, то слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору за подання позову до суду 1 інстанції 10 510грн (т1, а.с.1), сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги 15 765грн (т.2, а.с.1), сплачений судовий збір за подання касаційної скарги 21 020грн (т.2, а.с.98).

Слід відмовити у стягненні з позивача на користь відповідача 15 000грн витрат на проведення експерта № 046 від 08.08.2023р. (т.3, а.с.107), позаяк це експертне судове дослідження не враховане як доказ по справі і не покладено в основу судового рішення.

Стороною позивача проведено три експертних дослідження з наданням висновку № CE-19/104-23/40261-ПЧ від 16.11.2023р. Дніпропетровським НДЕКЦ МВС, висновку № CE-19/104-23/42386-ДД від 06.12.2023р. Дніпропетровського НДЕКЦ МВС (вартістю 9 177грн 60коп, т.3, а.с.185), висновку № CE-19/104-23/21853-ЛЛ від 11.07.2023р. Дніпропетровського НДЕКЦ МВС (вартістю 4 588,80грн (т.3, а.с.80), а всього вартість проведених цих експертних досліджень становить 13 766грн 40коп, і ці витрати слід стягнути з відповідача на корить позивача, позаяк ці висновки враховані доказами у справі і покладені в основу судового рішення.

Також на клопотання сторони відповідача проведена експертиза із наданням висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ №4393/4394/4395/4396-21 від 01.12.2021р., вартістю 19 769грн 47коп. Суд залишає витрати на проведення цієї експертизи за відповідачем.

Доказів понесення поштових витрат в сумі 121грн суду не подано, відтак суд їх не розподіляє.

Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути витрат по сплаті судового збору 47 295грн, витрат на експертні дослідження 13 766грн 40коп, а всього 61 061 гривню 40 копійок.

Керуючись ст.ст.12,13,19,81,131,223,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики за договором позики від 01 вересня 2008 року в розмірі 371 725 (триста сімдесят одну тисячу сімсот двадцять п`ять) доларів США.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 61 061 (шістдесят одну тисячу шістдесят одну) гривню 40 копійок судових витрат.

Повний текст рішення буде складено впродовж 10 днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева