Справа № 367/5967/16-ц
Провадження №2/367/61/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення майна в натурі із спільної часткової власності, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - її батько. Після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . 14 грудня 2012 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалене рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволені цивільного позову про становлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину майна, позбавлення права на спадкування. Зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно за законом за цивільним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Ірпінська державна нотаріально контора. 03 листопада 2014 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалене рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради, третя особа: ОСОБА_5 та визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 . 22 листопада 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Максютою Д.В. винесене рішення №17564362 про державну реєстрацію прав та їх обмежень на 1/2 частину вказаного вище будинку із загальною площею будинку 81,7кв.м., житловою 54,2кв.м, у тому числі із загальною площею відчужуваної частини 36,0кв.м. та до складу якої входять: сіни - 4,80кв.м, житлова кімната - 9,4кв.м, житлова кімната -11,40кв.м., житлова кімната - 8,40кв.м, що зазначені в поетажному плані за номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4 згідно з технічним паспортом, виданим Ірпінським бюро технічної інвентаризації 16 липня 2003 року за №514 (надалі 1/2 частина будинку). Загальна вартість нерухомого майна складає 129512,00 гривень, тобто вартість 1/2 частки складає 64756,00 гривень. Іншим співвласником будинку АДРЕСА_2 та якому належить інша 1/2 частина вказаного будинку є відповідач. Зазначає, що зазначені частини даного будинку є відокремленими житловим приміщеннями. Крім того, встановлено, що за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку, що знаходиться під вказаним будинком з кадастровим номером 320900000:01:035:0067 та загальною площею 0,05га. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, виготовленого КП «Ірпінське ЗКБ» на її замовлення, загальний розмір земельної ділянки, який знаходиться під вказаним вище будинком складає 0,0906га. Таким чином, враховуючи площу земельної ділянки, право власності, на яку було зареєстроване за відповідачем, у її розпорядженні залишається частина земельної ділянки із загальним розміром 0,0406га. Просить суд виділити їй в натурі частку спільного майна (літера «А» на плані) за адресою - будинок АДРЕСА_2 , а саме: житлова кімната - 9,4кв.м, житлова кімната - 11,40кв.м., житлова кімната - 8,40кв.м, що зазначені в поетажному плані за номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, згідно з технічним паспортом, виданим Ірпінським бюро технічної інвентаризації 16 липня 2003 року за № 514, загальною площею 39,40кв.м. Визнати за нею наступний порядок користування земельною ділянкою в таких межах: - від точки А до точки Б - землі Ірпінської міської ради; - від точки Б до точки В - землі гр. ОСОБА_6 ; - від точки В до точки Г - землі Ірпінської міської ради (вул. ІІІ-Інтернаціоналу); - від точки Г до точки Д - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ); - від точки Д до точки А - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про заміну відповідача задоволено. Замінено первісного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду подала заву про проведення судових засідань у її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 53794962 від 23.02.2016 житловий будинок, загальною площею 81,7кв.м., житловою площею 54,2кв.м., що розміщений за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності в розміру по 1/2 частки належить ОСОБА_1 (підстава виникнення права власності: рішення Ірпінського міського суду Київської області суду справа № 367/4246/14 від 03.11.2014 та ОСОБА_3 ( підстава виникнення: договір купівлі-продажу, 1/2 частки житлового будинку серія та номер: 478, виданий 19.08.2014 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Власюк Т.М.

Крім того, на праві приватної власності ОСОБА_3 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:035:0066, площею 0,0539га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства ( підстава виникнення: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер:486, виданий 19.08.2014 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Власюк Т.М. та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:035:0067, площею 0,05га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (підстава виникнення: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер:482, виданий 19.08.2014 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Власюк Т.М.

Згідно договору дарування 1/2 житлового будинку від 13.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., реєстрованого в реєстрі за № 1115, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 подарував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно договору дарування земельної ділянки від 13.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., реєстрованого в реєстрі за № 1121, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 подарував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку площею 0,0539 га (кадастровий номер :01:035:0066) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Поняття спільної часткової власності визначено частиною першою статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності. Відтак, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне в цілому майно, ці частки є ідеальними.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

В ході розгляду справи судом 09 червня 2021 року призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої ставились наступні питання: визначити частку ОСОБА_1 в домоволодінні, що розташоване у за адресою: АДРЕСА_4 ; запропонувати варіанти розподілу у спільному майні - домоволодінні, що розташоване у за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 22.11.2021року № 9859 поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 (із змінами), відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/2 та 1/2, не вбачається можливим.

На розгляд суду експертом пропонується технічно можливий варіант поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що розроблений із відступом від ідеальних часток співвласників. В даному варіанті поділу в житловому будинку, господарських будівлях і спорудах по АДРЕСА_2 , приміщення, що надати співвласниками, фактично є ізольованими в т.ч. мають окремі системи опалення та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування. Разом із тим, для відповідності вимогам будівельних норм приміщень, які пропонується надати співвласниками, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

- в кухні № 2-1 (площею 5,4кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на житлову кімнату;

- між кухнею № 2-1 (площею 5,4кв.м) та житловою кімнатою № 2-2 (площею 9,4кв.м) демонтувати суміжну перегородку;

- в кухні № 1-4 (площею 5,6кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кухні на санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, та ін.);

- в житловій кімнаті № 2-3 (площею 11,4кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.);

- влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить житлову кімнату № 2-4 (площею 8,4кв.м) в частках: 45/100 та 55/100, з відповідним функціональним призначенням: санвузол та коридор, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, та ін.);

- здійснити добудову тамбуру глибиною не менше 1,5м (фактично влаштована веранда № 111 (площею 3,1кв.м). (нумерація приміщень, згідно плану будинку в технічному паспорті від 16.07.2003 року та в додатку № 2.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Так, відповідно до п. 56 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015р. № 1127 для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. № 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності - (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином відповідно до ст. 183, 356, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності; якщо виділ (поділ) є технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. із змінами, виділ в натурі частки жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

ВССУ зазначив, що для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість, і тому для цього у справі проводяться будівельно-технічні та земельно-технічні експертизи. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Кількість та розміри виходів повинні відповідати вимогам будівельних норм за видами будинків та споруд. Якщо при поділі відбувається реконструкція та необхідно додержуватися вимог ДБН та санітарних правил.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року(з наступними змінами та доповненнями) роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок».

Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 дійшов такого висновку: «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Згідно зі ст. 41Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 22.11.2021року № 9859 поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 (із змінами), відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/2 та 1/2, не вбачається можливим. Експертом пропонується варіант технічно можливого поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 із відхиленням від ідеальних часток співвласників та потребою у виконанні додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування.

Згідно висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 653/2820/15, провадження, № 61-31125св18, в якій зазначено, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки.

Крім того, згідно з правовими висновками, наведеними в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 630/986/14, провадження № 61-18435св18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 336/2699/16, провадження № 61-32895св18, від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18, провадження № 61-12338св20, від 24 листопада 2021 року у справі № 243/5056/20, провадження № 61-14037св21, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 697/1782/15, провадження № 61-18711св18, зазначено, що поділ нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, зокрема шляхом проведення робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, можливий лише за наявності документів, що дають право на їх виконання.

Але жодного висновку чи дозволу всіх постачальних організацій до матеріалів справи не додано.

Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтями 379, 380 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Таким чином тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає суду підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи на те, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом та на день розгляду справи суду не надано жодних належних доказів щодо можливого виділу в натурі частки спільного майна (літера «А» на плані) за адресою - будинок АДРЕСА_2 , а саме: житлової кімнати - 9,4кв.м, житлової кімнати - 11,40кв.м., житлової кімнати - 8,40кв.м, що зазначені в поетажному плані за номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, згідно з технічним паспортом, виданим Ірпінським бюро технічної інвентаризації 16 липня 2003 року за № 514, загальною площею 39,40кв.м.

Суд звертає увагу, що зі сторони позивача не заявлялося жодних клопотань щодо уточнення чи зміни позовних вимог, враховуючи висновок земельно-технічної експертизи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, вивчивши наведений у висновку експерта варіант поділу житлового будинку, врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо виділу позивачу в натурі частку спільного майна (літера «А» на плані) за адресою - будинок АДРЕСА_2 , а саме: житлова кімната - 9,4кв.м, житлова кімната - 11,40кв.м., житлова кімната - 8,40кв.м, що зазначені в поетажному плані за номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, згідно з технічним паспортом, виданим Ірпінським бюро технічної інвентаризації 16 липня 2003 року за № 514, загальною площею 39,40кв.м.

Що стосується вимоги про визнати за позивачем порядок користування земельною ділянкою в таких межах: - від точки А до точки Б - землі Ірпінської міської ради; - від точки Б до точки В - землі гр. ОСОБА_6 ; - від точки В до точки Г - землі Ірпінської міської ради (вул. ІІІ-Інтернаціоналу); - від точки Г до точки Д - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ); - від точки Д до точки А - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ).

Вимога позивача щодо визначення порядку користування земельною ділянкою не конкретизована, а саме: позивач не зазначає адреси земельної ділянки, її площі.

Крім того, згідно з зазначеним вище висновком експерта вбачається, що враховуючи: результати проведеного візуально-інструментального обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичний порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою який склався між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; вимоги нормативно-правових актів, які регламентують земельні відносини в Україні; фактично наявні сусідні (суміжні) сформовані земельні ділянки (див. риє. №3), в т.ч. і ділянки з кадастровими номерами :01:035:0066 та :01:035:0067, - надати ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0906 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до конфігурації та промірів, що зазначені на кадастровому плані складеного КП «Ірпінське ЗКБ» станом на 2014 рік, вбачається технічно можливим. Разом із тим експерт зазначає, що відомості щодо фактично закріпленої за домоволодінням площі ділянки та первинні частки співвласників на дослідження не представлено, а тому становити відповідність запропонованої в користування ОСОБА_1 ділянки в розмірі 0,0906 га не вбачається за можливе.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, жодних клопотань заяв щодо уточнення позовних вимог від позивача не надходило, жодних клопотань щодо витребування доказів від учасників розгляду на вирішення суду не подавалися, суд приходить до висновку, що заявлений позов є не обґрунтованим та недоведеним, вимоги позивача про виділення їй в натурі частку спільного майна (літера «А» на плані) за адресою - будинок АДРЕСА_2 , а саме: житлова кімната - 9,4кв.м, житлова кімната - 11,40кв.м., житлова кімната - 8,40кв.м, що зазначені в поетажному плані за номерами 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, згідно з технічним паспортом, виданим Ірпінським бюро технічної інвентаризації 16 липня 2003 року за № 514, загальною площею 39,40кв.м. Визнати за нею наступний порядок користування земельною ділянкою в таких межах: - від точки А до точки Б - землі Ірпінської міської ради; - від точки Б до точки В - землі гр. ОСОБА_6 ; - від точки В до точки Г - землі Ірпінської міської ради (вул. ІІІ-Інтернаціоналу); - від точки Г до точки Д - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ); - від точки Д до точки А - гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 ) - не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 3, 15, 16, 202, 203, 204, 215, 216, 387, 388, 392 ЦК України, ст. 3, 4, 12, 13, 18, 81-83, 89, 141, 247, 263-265, 268, 280-282, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна в натурі із спільної часткової власності відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза