ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 442/443/23

провадження № 61-11648св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: заступник начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлана Тадеївна, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року у складі судді Курус Р. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2023 рокуу складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст скарги

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця - заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т., за участю сторін виконавчого провадження - ОСОБА_2 .

2. Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження ЗВП НОМЕР_6, яке включає 22 виконавчих провадження, в тому числі і виконавче провадження ВП НОМЕР_5 по примусовому виконанню виконавчого листа ВЛ № 2-123/09, виданого 23 жовтня 2009 року, згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 16 вересня 2009 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2009 року і до досягнення ним повноліття.

3. 11 квітня 2011 року була винесена постанова про відкриття ВП НОМЕР_5.

4. 29 січня 2019 року державним виконавцем в особі заступника начальника Стрийського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Мацюпи А. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07 жовтня 2007 року по 06 жовтня 2009 року, згідно з яким сума заборгованості становить 4521,88 євро та

3606,88 грн.

5. 15 грудня 2017 року державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Ільницькою О. І. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07 жовтня 2009 року по 01 грудня 2017 року, згідно з яким сума заборгованості становить 8941,33 євро та 248,45 грн.

6. 08 лютого 2021 року державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВСГТУЮ у Львівській області Харів Х. І. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період 01 грудня 2017 року по 22 червня 2018 року в сумі

3185, 06 євро.

7. 16 січня 2023 року на електронну адресу скаржник отримала розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 16 січня 2023 року, здійснений заступником начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі ОСОБА_4 станом на 01 січня 2023 року, з яким вона не погоджується.

8. В розрахунку вказано, що в червні 2021 року їй було перераховано

1959,00 грн (кошти від реалізації) + 2454,25 грн, а всього 4401,08 грн, що не відповідає дійсності. В матеріалах ВП НОМЕР_5 наявні розпорядження про перерахунок на банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ«Приватбанк» коштів у сумі лише 2454,25 грн. Це також підтверджується випискою по банківському рахунку в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , на який від ДВС поступили кошти у сумі лише 2454,25 грн, що спростовує перерахунок коштів у розмірі 4401,08 грн.

9. Також вказувала, що в розрахунку вказано, що заборгованість у боржника зі сплати аліментів станом на 01 січня 2023 року становить 12 126,39 євро та 123 526,47 грн, що не відповідає дійсності.

10. 18 вересня 2019 року по справі № 522/4045/13-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив: «оскільки відповідач отримував заробітну плату в валюті, той й заборгованість по аліментам належить стягнути саме в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата». Разом з тим, зазначені вимоги державним виконавцем не дотримані, перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, відділом ДВС не було проведено.

11. Зазначала, що до складу зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6 входить також ВП НОМЕР_7 - по примусовому виконанню виконавчого листа ВЛ 442/2224/19, виданого 25 березня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8 941,33 євро та 248,45 грн за період 07 жовтня 2007 року по 01 грудня 2017 року, згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року.

12. 23 квітня 2021 року після утворення зведеного виконавчого провадження, до якого приєднане провадження про стягнення аліментів на неповнолітнього, державним виконавцем створено платіжну вимогу № НОМЕР_7 до АБ «Укргазбанк» про списання коштів з рахунку боржника НОМЕР_3 .

13. Кошти з АТ «Укргазбанк» поступили на депозитний рахунок ДВС вже після створення ЗВП НОМЕР_6 та мали бути перераховані у ВП НОМЕР_5 для погашення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітнього відповідно до статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», у зведеному виконавчому провадженні існує певна черговість списання коштів, а саме: у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів.

14. 27 квітня 2021 року кошти, які надійшли з арештованого рахунку боржника в АТ «Укргазбанк» у сумі 13 111,7 грн, були перераховані на її банківський рахунок в АТ «Альфа-Банк» згідно з розпорядженням від 27 квітня 2020 року.

15. В подальшому ці кошти безпідставно були враховані не у ВП НОМЕР_5 - про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а для погашення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату аліментів у ВП НОМЕР_7, що суперечить статті 46 Закону України «Про виконавче провадження».

16. З огляду на вказане вище просила:

- визнати неправомірними дії державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16 січня 2023 року у виконавчому провадженні реєстраційний НОМЕР_5 та зобов`язати останню усунути порушення;

- скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 16 січня 2023 року у виконавчому провадженні реєстраційний НОМЕР_5;

- зобов`язати державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні реєстраційний НОМЕР_5 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

17. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 22 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, скаргу задоволено частково.

Визнано частково неправомірними дії державного виконавця - заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16 січня 2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5, скасувавши такий розрахунок та зобов`язавши державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні решти скарги відмовлено.

18. Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що державним виконавцем

Федурко Н. В. в розрахунку заборгованості вказувалось, що по АСВП НОМЕР_5 в червні 2021 року скаржниці було перераховано 1959,00 грн кошти від реалізації + 2454,25 грн, а всього 4401,08 грн, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 було перераховано кошти у сумі лише 2454,25 грн, проти чого не заперечила державний виконавець в ході судового розгляду в суді першої інстанції і вказала, що такі порушення були допущені не нею і коли вона це виявила, отримавши скаргу ОСОБА_1 , то виключила вказану суму з розрахунку заборгованості станом

на 01 лютого 2023 року, оскільки нереалізоване майно забажав залишити за собою боржник і сплатив у липні 2021 року їй за це кошти в сумі 3918 грн, що відображено в розрахунку заборгованості.

19. При таких обставинах дії державного виконавця ОСОБА_4 в зазначеній частині не можна вважати неправомірними, проте вказану суму 1959,00 грн як кошти від реалізації необхідно виключити з розрахунку заборгованості.

20. Також суд першої інстанції врахував, що 30 березня 2022 року по АСВП НОМЕР_5 винесено постанову про звернення стягнення на доходи (пенсію) ОСОБА_2 із зазначенням заборгованості в національній валюті без зазначення її еквіваленту в євро, що є неправомірним, оскільки відповідач отримував заробітну плату у валюті, тому й заборгованість по аліментам належить стягнути саме в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата.

21. Разом з тим, зазначені вимоги державним виконавцем не дотримані, перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, відділом ДВС не було проведено.

22. З огляду на вказане суди дійшли висновку про обґрунтованість доводів скаржниці щодо неправомірного зазначення в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 січня 2023 року в сумі 12 126,39 євро та 123 526,47 грн та нездійснення перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, оскільки заборгованість перед ОСОБА_1 була визначена, виходячи з валюти, в якій боржник отримував заробітну плату - євро, саме в євро державним виконавцем відображався розмір такої заборгованості (зокрема, в довідці від 18 травня 2021 року, від 24 грудня 2020 року, а також і в оскаржуваному розрахунку).

23. Отже розмір заборгованості по аліментах по АСВП № НОМЕР_5 станом на 01 січня 2023 року не в повній мірі обчислено державним виконавцем відповідно до закону, в межах повноважень на підставі наявних підтверджуючих документів та чинних розрахунків.

24. В іншій частині скарги відмовлено за недоведеністю, оскільки дії державного виконавця щодо розподілу коштів, які надійшли з арештованого рахунку боржника в АТ «Укргазбанк» у сумі 13 111,7 грн, для погашення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату аліментів у ВП НОМЕР_7, здійснено з дотриманням вимог статті 46 Закону України «Про виконавче провадження».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

25. У серпні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.

26. Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

27. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

28. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказує, що висновки апеляційного суду суперечать висновкам Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 127/24670/15-ц та від 24 червня 2022 року у справі № 127/28837/18, у яких вказано, що порядок виконання рішення про стягнення аліментів та виконання рішення про стягнення заборгованості зі сплати аліментів не відрізняється, а власне стягнення повинно здійснюватися відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

29. Касаційна скарга мотивована незгодою заявниці з висновками судів попередніх інстанцій в частині оскарження зарахування платежу з арештованого банківського рахунку боржника для погашення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату аліментів, а не для зарахування цього платежу для погашення заборгованості по сплаті аліментів у ВП НОМЕР_5.

30. Вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про те, що у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

31. Такі висновки судів суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 08 вересня 2021 року у справі №127/24670/15-ц (провадження

№61-8796св21) та від 24 червня 2022 року у справі №127/28837/18 (провадження № 61-10546св21), а саме: не має правового значення той факт, чи це рішення про стягнення аліментів (періодичних платежів щомісячно), чи це рішення про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки правова природа коштів одна й та ж - кошти, призначені для щомісячного утримання, виховання, розвитку дітей. Само по собі стягнення заборгованості не змінює правової природи стягнутих коштів - на щомісячне утримання дітей. Порядок виконання рішення про стягнення аліментів та виконання рішення про стягнення заборгованості зі сплати аліментів не відрізняється, а власне стягнення повинно здійснюватися відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

32. Зазначає, що на даний час сума заборгованості по аліментах за період

07 жовтня 2007 року по 22 червня 2018 року становить 15 886,46 євро, що станом на дату подачі касаційної скарги становить 637 761,94 грн, і саме вона має бути погашена першочергово і в максимально короткий строк.

33. Тому, на думку скаржниці, оспорюваний платіж у розмірі 11 857,00 грн повинен був бути зарахованим саме у ВП НОМЕР_5 - про стягнення аліментів, а не у ВП НОМЕР_7 - про стягнення пені.

34. З огляду на доводи касаційної скарги рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються тільки в частині вирішення скарги щодо зарахування платежу з арештованого банківського рахунку боржника, а тому в іншій частині на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України.

35. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не поданий.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

36. Судами попередніх інстанцій установлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження ЗВП НОМЕР_6, об`єднане 16 квітня 2021 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 , до складу якого входить

21 виконавче провадження, в т.ч. АСВП № НОМЕР_7 щодо виконання виконавчого листа № 442/2224/19, виданого 25 березня 2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8941,33 євро та 248,45 грн, по якому старшим державним виконавцем Федурко Н. В. 01 квітня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

37. Боржник у добровільному порядку заборгованість по виконавчому провадженню не погашав, у зв`язку з чим державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснювались заходи примусового виконання.

38. Державними виконавцями неодноразово здійснювалися перерахунки заборгованості зі сплати аліментів.

39. ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16 січня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_5 станом на 01 січня 2023 року.

40. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 16 січня

2023 року, в такому зазначено, що:

- згідно з розрахунком заборгованості від 29 січня 2018 року за період з 07 жовтня 2007 року по 06 жовтня 2009 року борг становить 4521,88 євро та 3606,88 грн;

- згідно з розрахунком заборгованості від 15 грудня 2017 року за період

з 06 жовтня 2009 року по 30 листопада 2017 року борг становить 8941,33 євро та 248,45 грн;

- згідно з розрахунком заборгованості від 08 лютого 2021 року за період 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2020 року борг становить 3185,06 євро.

41. Станом на 01 січня 2023 року заборгованість у боржника зі сплати аліментів становить 12 126,39 євро та 123 526,47 грн.

42. Також встановлено, що в рамках зазначеного вище виконавчого провадження АСВП№ НОМЕР_7 щодо виконання виконавчого листа № 442/2224/19 виданого 25 березня 2020 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8941,33 євро та 248,45 грн, 15 квітня

2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу - автомобіля АЗЛК-407, 1958 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який значився зареєстрованим за боржником.

43. 04 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку з метою виявлення відкритих картрахунків, скеровано у 14 банківських установ та 2 банки-учасники електронного документообігу.

44. Згідно з отриманих відповідей, на ім`я боржника наявні відкриті картрахунки у АБ «Укргазбанк» та AT КБ «ПриватБанк».

45. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року у справі №442/2214/19 задоволено подання старшого державного виконавця відділу ДВС Федурко Н. В., надано дозвіл на примусове проникнення до будинку під АДРЕСА_1 з метою огляду, опису та накладення арешту на виявлене майно ОСОБА_2 .

46. 24 грудня 2020 року та 28 січня 2021 року державним виконавцем, в присутності залучених працівників поліції, проведено опис та арешт рухомого майна (меблі та предмети домашнього вжитку).

47. 19 квітня 2021 року ДП «СЕТАМ» у формі електронного документообігу скеровано заяви з відповідними пакетами документів для передачі на реалізацію арештованого рухомого майна ОСОБА_2 .

48. 18 листопада 2020 року Стрийським міськрайонним відділом ДВС ЗМУМЮ (м. Львів), у якого перебувало на виконанні, передано до Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ЗМУМЮ (м. Львів), виконавче провадження АСВП

№ НОМЕР_5 з виконання виконавчого Листа Дрогобицького міськрайонного суду № 2-123/09 від 23 жовтня 2009 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 жовтня

2009 року і до досягнення ним повноліття, яке прийнято державним виконавцем Харів М. І., у якої перебували на виконанні інші виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

49. 16 квітня 2021 року виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження №65188076 та передано для подальшого виконання старшому державному виконавцю Федурко Н. В.

50. 19 квітня 2021 року до зведеного виконавчого провадження приєднано АСВП № НОМЕР_5.

51. Згідно з відповіді АБ «Укргазбанк» від 07 квітня 2021 року залишок коштів на арештованому рахунку ОСОБА_2 становив суму 12 347,11 грн і арешт на кошти накладено по 5-ти постановах державного виконавця, в тому числі

від 10 березня 2021, 19 березня 2021 року, 30 березня 2021 року та 04 вересня 2020 року по ВП НОМЕР_7.

52. Відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Інструкції Про безготівкові розрахунки у національній валюті, списання коштів з арештованих рахунків боржника здійснюється в порядку календарного надходження постанов про арешт коштів боржника.

53. 22 червня 2018 року закінчився встановлений строк для стягнення аліментів згідно виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-123/09

від 23 жовтня 2009 року - у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, проте станом на 22 червня 2018 року наявна заборгованість по аліментах.

54. 23 квітня 2021 року на підставі платіжної вимоги НОМЕР_7 з арештованого рахунку боржника в АБ «Укргазбанк» проведено списання коштів в сумі

13 111,70 грн.

55. З отриманих коштів перераховано на користь ОСОБА_1 по АСВП НОМЕР_7 на виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №442/2224/19 від 25 березня 2020 року кошти в сумі 11 857,00 грн.

56. Звертаючись до суду з цією скаргою, ОСОБА_1 зокрема вважає, що оспорюваний платіж у розмірі 11 857,00 грн повинен був бути зарахованим саме у ВП НОМЕР_5 - про стягнення аліментів, а не у ВП НОМЕР_7 - про стягнення пені.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

57. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених упункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

58. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

59. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

60. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

61. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

62. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

63. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

64. Колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

65. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

66. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

67. Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

68. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

69. Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

70. Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року

№ 512/5 (далі - Інструкція), визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

71. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

72. Отже державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості за аліментами. У разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

73. Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

74. Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

75. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

76. Відповідно до пункту 9 глави XVI Інструкціївиконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

77. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом (пункт 10 глави XVI Інструкції).

78. З огляду на вказане суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що стягнення заборгованості по аліментах в межах АСВП № НОМЕР_5 проводиться в загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця щодо розподілу коштів здійснено з дотриманням вимог статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» .

79. При цьому схожі висновки викладені й у постанові Верховного Суду

від 22 червня 2022 року у справі № 127/28837/18 (провадження № 61-10546св21), на яку посилається заявник у касаційній скарзі, в якій зокрема зазначено, що пунктом 10 розділу ХVІ Інструкції встановлюється час, протягом якого аліменти стягуються за спеціальним порядком, тобто до моменту закінчення встановленого строку для стягнення аліментів.

80. Як у справі № 127/28837/18, так і у справі №127/24670/15-ц діти, на користь яких стягувалася заборгованість зі сплати аліментів, були неповнолітніми, а, отже, закінчення встановленого строку для стягнення аліментів не настало з урахуванням вимог статті 180 СК України, за якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому у вказаних справах суди дійшли висновку, що пунктом 10 розділу ХVІ Інструкції спірні правовідносини не регулюються.

81. В цій же справі, яка є предметом перегляду, суди встановили, що 22 червня 2018 року закінчився встановлений строк для стягнення аліментів згідно виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-123/09 від 23 жовтня 2009 року, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, проте станом на 22 червня 2018 року наявна заборгованість по аліментах.

82. Отже у цій справі на час розподілу коштів держаним виконавцем вже закінчився встановлений строк для стягнення аліментів у зв`язку із досягненням дитиною повноліття, тому стягнення заборгованості правомірно проводилося у загальному порядку, визначеному Законом.

83. З огляду на вказане та з урахуванням фактичних обставин у цій справі, висновки судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, від 08 вересня 2021 року у справі №127/24670/15-ц (провадження №61-8796св21) та від 24 червня 2022 року у справі №127/28837/18 (провадження № 61-10546св21), на які посилається заявник у касаційній скарзі.

84. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій в цій частині не спростовують.

85. Слід зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

86. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

87. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині - без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2023 рокув частині оскарження дій державного виконавця щодо розподілу коштівзалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:Н. Ю. Сакара
О. В. Білоконь
О. М. Осіян