Справа № 138/1477/24
Провадження №:2-з/138/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Акціонерного товариства «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Заявник втретє звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, яка мотивована тим, зокрема, що на підставі свідоцтва про право власності №533 від 16.04.2008 виданого виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради на підставі рішення №124 від 15.04.2008 він є власником І поверху нежитлової будівлі магазину загальною площею 356,46 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 23.09.2008 між заявником та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено договір іпотеки №МКМП-366/1 за умовами якого заявник передав в іпотеку банку вказане нерухоме майно. 08.09.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на підставі вказаного договору іпотеки прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за банком вказаної нежитлової будівлі магазину. Заявник вважає, що державна реєстрації права власності відбулась із порушенням, а тому він має намір звернутись до суду із позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Крім того, 08.04.2024 було проведено аукціон з продажу вказаного майна, при цьому, аукціону проведений без врахування листа слідчого ОСОБА_3 від 05.04.2024 про те, що вказане майно визнано речовим доказом в межах досудового розслідування кримінального провадження. Переможцем аукціону стала ОСОБА_2 . Станом на 07.05.2024 власник майна не змінився, однак існує реальна загроза відчуження вказаного майна.

Враховуючи викладене вище, просить суд накласти арешт на І поверх нежитлової будівлі магазину загальною площею 356,46 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 та заборонити вчинення реєстраційних дій органами та суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви суд, приходить до висновку про неможливість вжиття заходів забезпечення позову про які просить заявник, враховуючи таке.

При вирішенні даної заяви, суд не може залишити поза увагою те, що згідно автоматизованої системи документообігу суду, заявник вже втретє звертається до суду із даною заявою.

29.04.2024 заявник вперше звернувся до суду фактично з аналогічною заявою та ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.05.2024 (справа №138/1302/24) таку заяву було повернуто заявнику у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.151 ЦПК України, а саме заявником всупереч ч.2 цієї статті не зазначив переможця аукціону ОСОБА_2 учасником справи у будь-якому статусі.

08.05.2024 заявник вдруге звернувся до суду із аналогічною заявою, зазначивши при цьому як учасника справи ОСОБА_2 , як переможця аукціону, та ТОВ «Кондитерський дім Вацак», як учасника аукціону. Також, заявник зазначив, що у випадку не внесення ОСОБА_2 коштів за вказане вище нерухоме майно, переможцем аукціону стане ТОВ «Кондитерський дім Вацак». Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.05.2024 (справа №138/1418/24) заявнику відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову на підставі ч.11 ст.150 ЦПК України.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Разом з тим, частиною 11 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Так само і станом на дату розгляду третьої заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що єдиним акціонером АТ КБ "Приватбанк", якому належить 100% акцій цього банку, є Держава. Функції з управління корпоративними правами Держави в АТ КБ «ПриватБанк» здійснює Кабінет Міністрів України, який виконує функції вищого органу управління державного банку. Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом АТ КБ «Приватбанк» затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 №594, який знаходиться в загальному відкритому доступі на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Аналогічні положення містять у ст.1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Таким чином, оскільки АТ КБ "Приватбанк" є власністю Держави та функції з його управління виконує КМУ, який є вищим органом у системі органів виконавчої влади, а також те, що вказане вище нерухоме майно належить банку ще з 2016 року, то суд позбавлений можливості застосувати такий захід забезпечення позову про який просить заявник, так як 08.04.2024 відбувся електронний аукціон та розпочато процедуру відчуження вказаного нерухомого майна, тоді як задоволення даної заяви фактично призведе до порушення прямої заборони встановленої ч.11 ст.150 ЦПК України.

Суд також не залишає поза увагою той факт, що в заяві поданій до суду 08.05.2024 заявник вказував про те, що у випадку дискваліфікації переможця аукціону ОСОБА_2 , переможцем буде обрано ТОВ «Кондитерський дім Вацак». При подачі даної заяви до суду, заявник зазначає, що ОСОБА_2 була дискваліфікована та надає відповідний лист АТ КБ «Приватбанк» від 07.05.2024 №Е.93.0.0.0/0-240507/36274. Тобто, зважаючи на мотивацію заяви від 08.05.2024 та даної заяви, слідує, що переможцем аукціону на даний час є ТОВ «Кондитерський дім Вацак». Крім того, дана обставина підтверджується протоколом електронного аукціону №BSE001-UA-040 сформованого 07.05.2024, який знаходиться у вільному доступі на сайті prozorro.sale, де зазначено, зокрема, що переможцем аукціону є ТОВ «Кондитерський дім Вацак», а ОСОБА_2 відповідно до п.8.3. Регламенту роботи Прозорро.Продажі дискваліфіковано.

Разом з тим, уже в третій заяві ТОВ "Кондитерський дім Вацак" не зазначено в жодному статусі, як учасника справи з якою, як стверджує заявник він має намір звернутись до суду.

Крім того, із роз`яснень Верховного Суд України наданих у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №377383218 сформованого 07.05.2024 право власності банком оформлено ще 08.09.2016, тобто більше 7 років тому.

Крім того, як вже зазначалось вище, заявник втретє подає фактично аналогічну заяву та ухвалами суду від 01.05.2024 та 10.05.2024 такі заяви вирішувались.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Тобто, заявник починаючи з 29.04.2024 вже тричі звертався до суду із заявою про забезпечення позову, а саме 29.04.2024, 08.05.2024 та 13.05.2024, однак сам позов протягом зазначеного періоду до суду так і не було подано, що не свідчить про реальний намір пред`явити позов до суду, а лише про бажання фактично накласти арешт на майно Держави та заборонити розпоряджатись їй своїм майном на власний розсуд, зокрема, шляхом його відчуження через аукціон третій особі.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема , подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 149-151, 153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення ним цивільного позову до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська