Справа № 932/2355/24
Провадження № 2/932/1177/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Білоконь О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпро помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на випадок своєї смерті заповідав йому належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Маючи намір успадкувати згадане майно, на початку 2024 року він через свого повіреного ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., яка постановою від 15.02.2024 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про її прийняття. Враховуючи наведені обставини, йому рекомендовано звернутись до суду з позовом про поновлення цього строку.

Позивач зазначає про те, що шість місяців після смерті батька минуло 25.08.2021 і до цієї дати він планував подати заяву про прийняття спадщини за місцем її відкриття. Однак, як і тоді, так і зараз він постійно переносить лікування з діагнозом геморагічний васкуліт, рецидивуючий перебіг, з ураженням опорно-рухового апарату та внутрішніх органів. У виписці з медичної карти хворого від 07.12.2023 сказано, що вказаний діагноз йому встановлено в 2016 році, він неодноразово лікувався в стаціонарах, з того часу спостерігається сімейним лікарем вдома; консультований неврологом 29.10.2020, 01.06.2021, 22.07.2021. Також зазначено, що пацієнт (позивач) практично не виходить з дому, самостійно ніколи не виходить на вулицю, обмежений у пересуванні через ураження опорно-рухового апарату, є певні страхи та переживання, є розлади поведінки та особистості. Відображені у виписці обставини повністю відповідають дійсності та не дпавали йому змоги звернутись до нотаріуса через постійне лікування, зумовили вмипачання коштів на придбання ліків, привели до відсутності можливості працювати та заробляти кошти, навіть привели до незмоги фізично дістатись до нотаріальної контори. Крім того, загальновідомим є те, що 24.02.2022 росія розпочала повномасштабне вторгнення своїх військ в Україну, що неабияк вплинуло на його психічний стан, він не мав на той час жодних інших думок, аніж врятувати себе та своїх близьких. Лише наприкінці 2023 року, трохи оговтавшись від пережитого шоку та звернувшись за допомогою до своїх родичів, він зміг оформити довіреність на ОСОБА_5 , який подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Отже, він вважає, що наведені фактори є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Посилаючись на зазначене, позивач у позові просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.2024 вказана позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 04.06.2024 відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 04.06.2024 витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 28.08.2024 залучено ОСОБА_3 до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 03.10.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у наданій суду заяві позовні вимоги визнала та просила про розгляд справи у її відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на пропущення позивачем без поважних причин строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Вислухавши осіб, які з`явились, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18).

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.08.2021 Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 318.

За життя ОСОБА_4 був зареєстрований разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить належна померлому 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належну йому частину квартири АДРЕСА_1 . Даний заповіт від 02.02.2010 року посвідчено нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Маючи намір успадкувати згадане майно, на початку 2024 року ОСОБА_1 через свого повіреного ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. від 15.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька з посиланням на те, що заяву про прийняття спадщини не було подано у встановлений законодавством України шестимісячний термін, з наданих документів вбачається, що померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , не надав документи, які б свідчили про його факт проживання із спадкодавцем на час його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я як на час смерті батька, так і на теперішній час він постійно переносить лікування з діагнозом геморагічний васкуліт, рецидивуючий перебіг, з ураженням опорно-рухового апарату та внутрішніх органів.

З виписки з медичної карти хворого від 07.12.2023, виданої «Дніпровським центром первинної медико-санітарної допомоги №3 «Дніпровської міської ради», вбачається, що вказаний діагноз ОСОБА_1 встановлено в 2016 році, він неодноразово лікувався в стаціонарах, з того часу спостерігається сімейним лікарем вдома; консультований неврологом 29.10.2020, 01.06.2021, 22.07.2021. Також зазначено, що пацієнт (позивач) практично не виходить з дому, самостійно ніколи не виходить на вулицю, обмежений у пересуванні через ураження опорно-рухового апарату, є певні страхи та переживання, є розлади поведінки та особистості.

Як зазначає позивач, відображені у виписці обставини повністю відповідають дійсності та не давали йому змоги звернутись до нотаріуса через постійне лікування, зумовили витрачання коштів на придбання ліків, привели до відсутності можливості працювати та заробляти кошти, навіть привели до не змоги фізично дістатись до нотаріальної контори.

Позивач також вказує на те, що розпочате 24.02.2022 рф повномасштабне вторгнення військ в Україну неабияк вплинуло на його психічний стан, він не мав на той час жодних інших думок, аніж врятувати себе та своїх близьких.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164 перебіг строків для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану в Україні, але не більше ніж на чотири місяці. Постановою КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» від 09.05.2023 № 469 були внесені зміни до Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164, а зокрема, п.п.2 п.3, виключено з Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 п.3, яким зупинялися строки для прийняття спадщини на час воєнного стану і ці зміни набирали сили 18.06.2023 року.

Як зазначив позивач, лише наприкінці 2023 року, трохи оговтавшись від пережитого шоку та звернувшись за допомогою до своїх родичів, він зміг оформити довіреність на ОСОБА_5 , який подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи №27/2021, відкритої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вакуленко С.О. 17.08.2021 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась 17.08.2021 ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_4 та сестрою позивача ОСОБА_1 , яка в заяві зазначила, що приймає всю спадщину за законом після смерті батька та повідомила про те, що право на спадкування в першу чергу мають також мати померлого ОСОБА_6 та син померлого ОСОБА_1 .

Також, в матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_5 , подана 15.02.2024 року нотаріусу за довіреністю від імені ОСОБА_1 , в якій міститься прохання про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на пропущення позивачем без поважних причин строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Зважаючи на вищенаведені обставини, суд вважає, що передбачений законом строк для звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, і причиною того став незадовільний стан здоров`я позивача, наявність у нього тяжких захворювань, його постійне лікування, те, що він практично не виходить з дому, самостійно ніколи не виходить на вулицю, обмежений у пересуванні через ураження опорно-рухового апарату, у нього наявні страхи та переживання, є розлади поведінки та особистості, в тому числі в зв`язку з захворюванням та хвилюванням в наслідок повномасштабного вторгнення рф до України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням позивачу додаткового строку в три місяці, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне віповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. та стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 352-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк в три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева