У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 542/672/24

Провадження № 2/542/282/24

11 квітня 2024 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів за минулий період, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2024 року представник позивача адвокат Пономаренко Д.В.звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просив:

- звільнити ОСОБА_1 від заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 243379,47 грн, яка утворилась за період з 01.10.2016 по 31.12.2023 по виконавчому провадженню № 52937531 за виконавчим листом № 2/541/448/2015, виданим 04.06.2015 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2015 і до повноліття дитини;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 01.10.2016 по 31.12.2023.

Вирішуючи питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції та підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Цивільний процесуальний кодекс України пов`язує вчинення всіх процесуальних дій із зареєстрованим місцем проживання або перебування особи.

Звертаючись з позовною заявою саме до Новосанжарського районного суду Полтавської області, представник позивача обґрунтовував обрану підсудність з посиланням на частину 1 статті 28 ЦПК України та вказав, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вирішуючи питання щодо дотримання правил підсудності, суд враховує наступне.

У поданій до суду позовній заяві позивач стверджує, що з 02.01.2024 та на час звернення до суду з позовом неповнолітній син проживає разом з відповідачкою, а на підтвердження вказаної обставини посилається на письмовий доказ, доданий в додатках до позовної заяви.

Крім того, за даними Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 531111, місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же час зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У розумінні вказаних положень, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Територіальна підсудність - компетенція із розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів територіальної підсудності: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність, договірна підсудність, територіальна підсудність.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти, тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Слід зауважити, що у розумінні положень статті 181 Сімейного Кодексу України аліменти - це щомісячні виплати на утримання дитини від того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Отже, аліменти на утримання дитини це форма участі батька або матері, що проживає окремо від дитини, в її утриманні, яка сплачується в грошовій і (або) натуральній формі на періодичній основі.

Таким чином, позивач був би наділений правом скористатися вибором підсудності лише у разі звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у розумінні стягнення саме таких платежів на утримання дитини.

Олнак, посилання позивача на наявність позовної вимоги про стягнення аліментів, як на підставу для надання йому права вибору підсудності, є безпідставним, оскільки за правилами альтернативної підсудності з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини може звернутися той з батьків, з яким на час звернення до суду з позовом проживає неповнолітня дитина.

Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний суд у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 725/2910/19.

Слід зауважити те, що у даному випадку позивач здійснює підміну понять, оскільки його позовні вимоги ніяким чином не стосуються стягнення аліментів на утримання дитини, які можуть бути пред`явлені за правилами альтернативної підсудності, як на те вказує законодавство.

З наведеного слідує, що у даному випадку відсутні підстави для застосування правил альтернативної підсудності, оскільки на час звернення із позовом дитина проживає разом з відповідачкою.

Отже, враховуючи предмет позову, тобто матеріально - правові вимоги позивача до відповідачки, характер спірних правовідносин, позов підлягає розгляду за загальним правилом підсудності - за місцем проживання відповідачки.

Встановлено, що відповідно до витягу з реєстру Миргородської територіальної громади № 2024/003479033 від 08.04.2024, наданого виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавського району Полтавської області, місце проживання відповідачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у справі про стягнення аліментів № 541/694/15-ц, на яку посилався у позовній заяві позивач, ОСОБА_5 до розірвання шлюбу мала прізвище ОСОБА_6 .

Таким чином, територіальна підсудність даної позовної заяви належить Миргородському міськрайонному суду Полтавської області.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За умов очевидності існування обставин розгляду справи з порушенням правил підсудності та ухвалення за результатами такого розгляду рішення суду, яке підлягає скасуванню із зазначених підстав, порушення провадження у справі судом, який у розумінні положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є судом, встановленим законом, нівелює право учасників справи на справедливий судовий розгляд, визначене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана позовна заява не відноситься до підсудності Новосанжарського районного суду Полтавської області, суддя приходить до висновку про необхідність передачі справи до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю після закінчення строків, передбачених частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись статтями 27, 31, 187, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів за минулий період - передати на розгляд за підсудністю до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.

Відповідно до частини 2 статті 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за встановленою ЦПК України підсудністю, здійснити на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М. І.

Повний текст складено 11 квітня 2024 року.