Справа № 761/7412/24
Провадження № 2/761/5874/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 р. Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 16134,68 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає, однак не здійснює оплату за наданні йому комунальні послуги по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та комунальні послуги по цій квартирі. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 03.06.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення, яке містило копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, направлялось за місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак повернулось до суду з відміткою про неотримання його відповідачем з причин закінчення встановленого терміну зберігання.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з наказом ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 17.11.2016 р., позивача визначено експлуатуючою організацією на житловий будинок секції №№ 1, 2 з об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації № 682 від 25.11.2016 р. вищевказаному новозбудованому житловому будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями та підземним паркінгом у Шевченківському районі м.Києва присвоєно поштову адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.2.2 Статуту позивача, предметом його діяльності є надання житлово-комунальних послуг споживачам.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що в результаті несплати коштів відповідачем, з яким було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 01.02.2017 р., за спожиті комунальні послуги, останній має заборгованість, яка становить 16134,68 грн, яких: основна заборгованість - 15432,87 грн за період з жовтня 2020 року по серпень 2022 року; інфляційні втрати - 531,20 грн та три проценти річних - 170,61 грн за період з 01.12.2020 р. по 31.01.2022 р.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів, а останні отримують та користуються даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09.06.2018 р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09.06.2018 р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість у сумі 15432,87 грн за період з жовтня 2020 року по серпень 2022 року, а також інфляційні втрати у сумі 531,20 грн та три проценти річних у сумі 170,61 грн. за період з 01.12.2020 р. по 31.01.2022 р., а всього 16134,68 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21662,68 грн (15432,87 грн + 531,20 грн + 170,61 грн + 3028,00 грн + 2500,00 грн).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 319, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 66-68, 162 ЖК України, ст.ст. 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» 21662 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн 68 коп., з яких: 15432 (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн 87 коп. - основна заборгованість; 531 (п`ятсот тридцять одна) грн 20 коп. - інфляційні втрати; 170 (сто сімдесят) грн 61 коп. - три проценти річних; 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. - витрати по сплаті судового збору; 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: