Справа № 412/8528/2012
Провадження № 6/201/328/2024
УХВАЛА

03 липня 2024 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 31 травня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що випадково дізналася про винесене рішення у березні 2024 року, тому не мала змоги раніше отримати виконавчий лист та пред`явити його до виконання.

Представник відповідача надав заперечення в яких зазначив, що заявником не надано належних доказів на підтвердження пропуску нею строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

03 липня 2024 року представниками сторін подано заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 443 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши представників, дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 412/8528/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, рішенням від 26 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал в, належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині, відповідно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію вартості квартири АДРЕСА_1 та автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал в у розмірі 286 050 грн. залишивши квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , легковий універсал в в цілому у власності ОСОБА_2 .

Виконавчі листи у справі видано не було та до виконання стягувачем не пред`явлено.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до розділу 19 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814, чинної на час подання заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства.

Виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками.

Отже, ні нормами ЦПК України, ні нормами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачена видача виконавчого листа на виконання рішення суду на підставі ухвали суду.

Нормами ЦПК України передбачено лише, що суд шляхом постановлення ухвали може виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (стаття 432 ЦПК України), поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання (стаття 433 ЦПК України) або в разі втрати виданого виконавчого листа видати його дублікат (пункт 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Крім того, у ЦПК України взагалі відсутня процесуальна норма, яка б передбачала розгляд судом заяви про видачу виконавчого листа та постановлення відповідної ухвали.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Компетенційна складова цього поняття пов`язана із наявністю юрисдикції для розгляду справ і правильним використанням судами функціональних повноважень за результатами розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вважає, що вислів "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Так, ЄСПЛ зазначає, що правильно мають застосовуватися і функціональні повноваження суду. Зокрема, порушення було визнане у справах проти України, коли при перегляді постанов Вищого господарського суду України Верховний Суд України, який міг або скасувати постанову Вищого господарського суду України та повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі, залишив у силі постанову апеляційного суду, перевищивши свої повноваження (Firma Veritas TOV v. Ukraine, no. 2217/07, §§ 26-30, 15 May 2012).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №554/15618/13-ц (провадження № 61- 23295св19).

На підставі викладеного, заява ОСОБА_1 в частині видачі виконавчого листа задоволенню не підлягає, оскільки видача виконавчого листа на підставі ухвали суду не передбачена нормами ЦПК України, окрім того суд вважає за можливе роз`яснити заявнику її право на звернення з заявою до канцелярії суду про видачу виконавчого листа для пред`явлення його до виконання.

Стосовно вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Статусу стягувача і боржника сторони набувають після відкриття виконавчого провадження як в разі виконання рішення суду, яким закінчується судовий розгляд справи, так і в разі виконання ухвали суду про забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення . Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, як передчасно поданої, оскільки виконавчий лист стягувачем не отримано та не пред`явлено його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 431, 433 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова