Провадження № 2/761/4706/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії.

У своїй позовній заяві просив суд зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» () внести зміну до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: у відомостях щодо витрачання бланку нотаріального документа серії ВТО №788092 змінити дату витрачання з «31.01.2014» на «24.01.2014».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.01.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предметом якого стала купівля-продаж квартири АДРЕСА_1 загальною площею 105, 7 м. кв. Зазначений договір було зареєстровано в реєстрі за №88 та викладено на спеціальному бланку нотаріального документа серії ВТО №788092. Тобто, Позивач стала єдиною власницею зазначеної квартири. Маючи намір відчужити вказану квартиру на користь третьої особи, Позивач звернувшись до декількох нотаріусів отримала від всіх відмову в оформленні необхідних для продажу документів у зв`язку з невідповідністю дати документу на використаному бланку та дати використання самого бланку. При перевірці в Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів бланку ВТО №788092 було виявлено інформацію про витрачання цього бланку 31.01.2014 року, що не відповідає даті його фактичного витрачання та посвідчення договору, а саме: 24.01.2014 року. Листом №5699/16.3-15 від 08.12.2023 року ДП «Національні інформаційні системи» повідомило, що належною підставою для внесення відповідних виправлень є архівна довідка від державних нотаріальних архівів, в якій згідно даних архівних справ, підтверджуєтеся факт витрачання бланка.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті.

20 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вбачається, що представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа у судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Досліджуючи матеріали справи судом було встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предметом якого стала купівля-продаж квартири АДРЕСА_1 загальною площею 105, 7 м. кв.

Зазначений договір було зареєстровано в реєстрі за №88 та викладено на спеціальному бланку нотаріального документа серії ВТО №788092.

Право власності Позивача на вищевказану квартиру також підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка від 14.12.2023 року).

Маючи намір відчужити вказану квартиру на користь третьої особи, Позивач звернувшись до декількох нотаріусів отримала від всіх відмову в оформленні необхідних для продажу документів у зв`язку з невідповідністю дати документу на використаному бланку та дати використання самого бланку.

При перевірці в Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів бланку ВТО №788092 було виявлено інформацію про витрачання цього бланку 31.01.2014 року, що не відповідає даті його фактичного витрачання та посвідчення договору, а саме: 24.01.2014 року.

З відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 стало відомо, що нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з 02 лютого 2015 року припинено нотаріальну діяльність, документи нотаріального діловодства до архіву не передано, встановити місцезнаходження документів нотаріального діловодства ОСОБА_3 не виявилось можливим.

Факт того, що документи нотаріального діловодства нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до архіву не передано підтверджує іКиївський державний нотаріальний архів в своєму листі від 08.12.2023 року № 5435/01-21.

Таким чином, отримати архівну довідку про відповідність використаного бланку у Позивача можливість відсутня.

06 грудня 2023 року представником Позивача було направлено лист на адресу Державного підприємства «Національні інформаційні системи», з проханням внести зміну до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, змінивши у відомостях щодо витрачання бланку нотаріального документа серії ВТО №788092 дату витрачання нотаріального бланку з «31.01.2014» на «24.01.2014».

Листом №5699/16.3-15 від 08.12.2023 року Державне підприємство «Національні інформаційні системи» повідомило, що належною підставою для внесення відповідних виправлень є архівна довідка від державних нотаріальних архівів, в якій згідно даних архівних справ, підтверджуєтеся факт витрачання бланка. У разі відсутності такої довідки, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» може розглянути питання щодо можливості внесення виправлення до Єдиного державного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів за умови надходження відповідного рішення суду.

Щодо позовних вимог про припинення обтяження, суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Тобто, з урахуванням вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, позивачу, як власнику квартири АДРЕСА_1 загальною площею 105, 7 м. кв., належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, Позивачка позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю через те, що при перевірці в Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів бланку ВТО №788092 було виявлено інформацію про витрачання цього бланку 31.01.2014 року, що не відповідає даті його фактичного витрачання та посвідчення договору, а саме: 24.01.2014 року.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, вказує, що відповідач, незважаючи на надання оригіналу правовстановлюючого документу, відмовився вносити зміни до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, посилаючись на відсутність відповідних правових підстав для вчинення такої дії.

Так, відповідно до п.2.3 Порядку, унесення до Єдиного реєстру відомостей про отримання/витрачання бланків здійснюється реєстраторами день отримання/витрачання бланка та у суворій послідовності відповідно до порядкових номерів.

Разом з цим, відповідно до Закону України «Про нотаріат», у разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством.

При цьому, відповідно до п.п. 4.37, 4.45, 4.50 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 року №1707/5, Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань контролює дотримання нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, контролює обсяг спеціальних бланків нотаріальних документів, забезпечує ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів.

Водночас, як передбачено п. 1.5 Порядку Ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 04.11.2009 року за №2053/5, адміністратор Єдиного реєстру - державне підприємство «Національні інформаційні системи», яке здійснює заходи з технічного й технологічного створення та супроводження програмного забезпечення Єдиного реєстру, надання доступу до Єдиного реєстру, забезпечує збереження та захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, вносить до Єдиного реєстру відомості про видачу державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам бланків, надає інформацію з Єдиного реєстру, а також виконує інші функції, передбачені цим Порядком.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» () внести зміну до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: у відомостях щодо витрачання бланку нотаріального документа серії ВТО №788092 змінити дату витрачання з «31.01.2014» на «24.01.2014».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Державне підприємство «Національні інформаційні системи», адреса місцезнаходження -м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4, ,

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса місцезнаходження - м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Д, .

Суддя: