Провадження № 22-ц/801/702/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 рокуСправа № 127/10583/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справ в м. Вінниця цивільну справу № 127/10583/23 за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника позивача АТ КБ "Приватбанк" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року, ухвалене в складі судді Венгрин О. О.,-

встановив:

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.09.2013 р. ОСОБА_1 отримала у банку кредитну картку з кредитним лімітом 6700,00 грн, який згодом був збільшений до 50000,00 грн. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 21.03.2023 р. утворилась заборгованість в розмірі 61581,72 грн, з яких: 50375,88 грн - заборгованість за кредитом, 11205,84 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. (а.с. 1-4)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 рокувідмовлено в задоволенні позову АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.09.2013 р. станом на 21.03.2023 р. в розмірі 61581,72 грн, з яких: 50375,88 грн - заборгованість за кредитом, 11205,84 грн - заборгованість за відсотками.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представника позивача АТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що саме відповідач розголосила власну конфіденційну банківську інформацію стороннім особам, які збагатилися за її рахунок, а тому провина у завданих збитках лежить саме на клієнтці.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 11 березня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 травня 2024 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги представника позивача АТ КБ "Приватбанк" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року, у цивільній справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (61581,72 грн), колегією суддів вирішено призначити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини та позиція апеляційного суду

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_1 своїм підписом у заяві погодилась на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг б/н від 20.09.2013 р. За цим договором відповідач отримала у банку кредит в розмірі 6700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 50000,00 грн. В графі мобільний телефон зазначено номер відповідача: НОМЕР_1 . (а.с. 14, 12)

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Згідно п. 1.1.3.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанку" банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов`язань клієнта і банку, що виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права. (а.с. 38 зворот)

П. 1.1.3.2.1.1. Умов передбачено, що банк може призупинити дію карт, стімеру PayPass, а також відмовити у продовженні терміну дії карт, при здійсненні операцій, що суперечать інтересам клієнта або банку, з використанням карт або нанесеної на них інформації.

Відповідно до п. 1.1.3.2.2. Умов у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором. (а.с. 38 зворот)

Згідно п. 1.1.3.2.12. Умов банк може здійснювати фотозйомку і відеоспостереження, а також фіксацію будь-яких контактів з клієнтом (у тому числі аудіо запис телефонних розмов тощо) у своїх приміщеннях і на своїх пристроях з метою забезпечення безпеки та належного обслуговування клієнта без його попереднього сповіщення. Банк має право зберігати фотографії в подальшому, а також поширювати фотографії, що зберігаються, у випадках, передбачених цим договором. Відеозаписи, фотографії і запис телефонних розмов можуть бути використані як докази в процесуальних діях.

Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій (п. 1.1.3.2.13 Умов). (а.с. 39 зворот)

Відповідно довідки позивача про видані картки відповідачу ОСОБА_1 за кредитним договором, з якої вбачається, що 20.09.2013 р. відповідачу було видано банківську картку з відкритим картковим рахунком № НОМЕР_2 , термін дії якої до серпня 2017 р. 06.08.2020 р. було відкрито інший кредитний рахунок № НОМЕР_3 , термін дії до травня 2024 р.

Постановою слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравця Я.Ю. від 01.11.2022 р. залучено відповідача ОСОБА_1 до участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000197 від 03.05.2022 р., в якості потерпілої. Постановою встановлено, що в ході проведення досудового розслідування, потерпілою ОСОБА_1 повідомлено, що 29.04.2022 р. на її мобільний телефон подзвонив невідомий номер НОМЕР_4 , невідома особа представилась працівником компанії «Київстар» та пояснила, що в зв`язку із влучанням ракети у вишку «Київстар» необхідно здійснити перехід на іншу вишку, для цього ОСОБА_1 було надіслано повідомлення із кодом підтвердження, який ОСОБА_1 повідомила невідомій особі. Після чого мобільна мережа у ОСОБА_1 зникла. Через деякий час ОСОБА_1 з`ясувала, що з її банківських карток «Приватбанку»: рахунок № НОМЕР_5 здійснено переказ грошових коштів на суму 12450,70 грн.; рахунок № НОМЕР_6 здійснено переказ грошових коштів на суму 49463,43 грн.; рахунок № НОМЕР_7 здійснено переказ грошових коштів на суму 193,92 дол. США. (а.с. 85-86)

У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначено, що кримінальне провадження №0000197, дата реєстрації провадження 03.05.2022 р.

З копії протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_1 від 11.08.2023 р. вбачається, що 29.04.2022 р. о 15-14 год. коли їй зателефонували шахраї, потерпіла перебувала та проживала у своєї матері ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , за якою проживають: брат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 , співмешканець матері ОСОБА_4 . В цей час в будинку потерпіла перебувала сама. Близько 20-00 год. 29.04.2022 р. потерпіла вирішила зателефонувати в ПрАТ «Київстар» та з`ясувати, чому її телефон перебував не в мережі. Вона пішла до своєї сусідки ОСОБА_5 та з її телефону зателефонувала оператору мобільного зв`язку, який повідомив, що за телефоном НОМЕР_8 було створено е-сім, пройти ідентифікацію вона вже не змогла. В цей же день о 22-00 год. додому прийшла ОСОБА_3 , якій ОСОБА_1 повідомила, що її номер телефону заблокований та попросила в неї телефон, щоб подзвонити в банк та заблокувати картки, бо вважала що це можуть бути шахраї, які можуть зняти кошти з її банківських рахунків. Зв`язавшись з АТ КБ "Приватбанк" їй було повідомлено, що з її рахунками були проведені якісь операції, про які треба дізнаватись у відділенні банку. (а.с. 156-158)

З роздруківки за телефонним номером вбачається, що 29.04.2022 р. о 15-08 год., 15-11 год. на телефонний номер відповідача НОМЕР_1 було два вхідних дзвінка з телефонного номеру НОМЕР_4 . Тривалість дзвінків 69 секунд, 76 секунд. (а.с. 138-140)

Згідно виписки за договором №б/н за період 20.09.2013 р. - 22.03.2023 р. з картки № НОМЕР_3 , яка належала відповідачу, 29.04.2022 р. було знято готівку (вісім транзакцій) в банкоматі: 3609948, Haharina, 25-А в загальному розмірі 37400,00 грн; здійснено переказ коштів при розірванні договору з картки НОМЕР_11 в розмірі 10813,45 грн; здійснено переказ на свою картку НОМЕР_9 через IVR-меню в розмірі 9882,08 грн; переказ на свою картку через додаток Приват24 в розмірі 4635,00 грн; знято готівку в банкоматі: DN00, st.Sobornosti, 14 в розмірі 8319,99 грн (суми зазначені у валюті операції). (а.с. 15-25)

Згідно відповіді ПрАТ "Київстар" №9382/з від 27.07.2023 р. комунікаційні послуги за телефонним номером НОМЕР_1 до 03.05.2022 р. надавались відповідачу на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання договору в письмовій формі. Відповідно, немає достатніх законних підстав вважати, що саме ОСОБА_1 була користувачем телефонного номеру НОМЕР_1 в період часу з 15-00 год. до 22-00 год. 29.04.2022 р.

03.05.2022 р. о 15-47 год. телефонний номер НОМЕР_1 зареєстрований за абонентом передплаченого зв`язку - фізичною особою ОСОБА_1 . В період часу з 15-00 год. до 22-00 год. 29.04.2022 р. оператор не блокував отримання комунікаційних послуг за номером НОМЕР_1 .

29.04.2022 р. о 18-51 год. відбулась заміна сім-карти з телефонним номером НОМЕР_1 на іншу сім-картку з таким самим телефонним номером. (а.с. 131-132)

З інформації АТ КБ "Приватбанк" №7273672-ВБ від 08.09.2023 р. вбачається, що 29.04.2022 р. о 19:13:19 год. відбулась зміна статусу картки НОМЕР_5 Spider, до підтвердження оплати з картки № НОМЕР_3 на сайті CADN9848 на суму 8000,04 грн, ID заявки в ПК Промінь 220429S15888988A1ICO. Тобто карта була заблокована банком та розблокована через чат, після чого закрита клієнтом. Вхід клієнта відбувся без авторизації, точка входу: Mob Р24/iOS/Ukraine/46.211.124.221.

У відповіді зазначено результат верифікації, а саме: клієнта було запитано українською: "Уточніть ваше ПІБ"; відповідь надана клієнтом - ОСОБА_1 ; дата народження?; відповідь надана клієнтом - 09.11.1974; ваш e-mail? відповідь надана клієнтом - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уточніть, в якому місті або населеному пункті ви народились? відповідь надана клієнтом - м. Вінниця. Клієнт вірно відповів на всі запитання. Верифікація була пройдено успішно. Банк в чаті звернувся до клієнта з запитанням: Уточніть, будь ласка, проводили оплату з картки **42 за 29.04.2022 р. на суму 8000,00 грн? відповідь надана клієнтом - так.

Було подано заявку на розблокування картки та заявку на зняття лімітів 0.08 за картами клієнта, в тому числі за карткою НОМЕР_3 . Відповідач ОСОБА_1 зверталась до АТ КБ "Приватбанк" вже після того, як банк заблокував карту № НОМЕР_5 та після того, як вона була закрита, дата дзвінка - 29.04.2022 р. о 23:01:02 з номеру НОМЕР_10 . Також була розмова від імені ОСОБА_1 з номеру НОМЕР_1 (дзвонить третя особа, шахрай). Клієнту заблокували картки, в тому числі № НОМЕР_3 .

29.04.2022 р. відбувся переказ коштів при розірванні договору з картки НОМЕР_11 на картку НОМЕР_3 на суму 10813,45 грн. Карта закрита через Приват24.

З картки № НОМЕР_3 було знято готівку:

- 29.04.2022 р. 19:13:19 в розмірі 8319,99 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 319,99 грн), в банкоматі: DN00, st. Sobomosti,14;

- 29.04.2022 р. 21:40:02 в розмірі 2080,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки -80,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:41:25 в розмірі 4160,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки -160,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:42:11 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:43:02 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:43:42 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:44:43 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:45:26 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А;

- 29.04.2022 р. 21:46:08 в розмірі 5200,00 UAH (з урахуванням відсотків за зняття готівки - 200,00 грн), в банкоматі: 3609948, KRYVYI RIH, HAHARINA, 25-А.

Фото з банкомату незмістовні, знімає чоловік в каптурі, куртка закриває пів обличчя. (а.с. 177-179)

У відповіді АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0/7-231127/35497 від 19.12.2023 р. на звернення ОСОБА_1 , зазначено : Стосовно підстав списання 29.04.2022 грошових коштів з її карток, відповідно до якої переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Списання коштів стороннім інтернет ресурсом проводиться після введення номеру картки, CVV-коду, терміну дії.

Для того, щоб зняти грошові кошти в банкоматі був правильно введений ПІН-код картки. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації. Геолокацію банк не відстежує.

Були заявки на зміну ПІН-коду по картках № НОМЕР_12 - 29.04.2022 р. о 21:10:26; № НОМЕР_13 - 29.04.2022 р. о 19:03:00. Пароль до Приват24 змінювався 29.04.2022 р. 21:01:52.283 з пристрою iPhone 11,2, IP: НОМЕР_14 . Інформація про спосіб підтвердження відсутня. Були дзвінки 29.04.2022 р. на клієнтську підтримку з номера НОМЕР_15 . (а.с. 214-215)

29.04.2022 р. 20-35 год. змінювався пароль входу на сайт Facebook, на якому зі слів позивача міститься інформація про неї, а саме її прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, телефон. Зміна відбувалась з пристрою iPhone 11, IP: НОМЕР_16 . (а.с. 204)

Згідно відомостей з сайту Facebook, з яких вбачається, що 29.04.2022 р. вхід на зазначений сайт відбувався з іншої IP-адреси, а саме - НОМЕР_16 , попередня IP-адреса 28.04.2022 р., 24.04.2022 р., з якої здійснено вхід - НОМЕР_17 .

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 1068 ЦК України визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі N 6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі N 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі N 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі N 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі N 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі N 176/1445/22 та інших.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 , як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальність за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідачка своєчасно повідомила банк про цей факт та звернулася до правоохоронних органів.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду та вважає його законним та обґрунтованим.

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі N 552/2819/16-ц (провадження N 61-1396св18) вказано, що: "користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними".

Вищевказаним спростовуються доводи апелянта, що відповідачкою повинна була надати доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку та неправомірних дій банку.

Оскільки користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя.

Жодними доказами зі сторони банку не доведено того, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що перерахуванню коштів з картки сприяло розголошення заявником конфіденційної інформації в ході спілкування із зловмисником і що повідомлення від ОСОБА_1 до Приватбанку надійшло вже після зняття коштів, тому саме відповідачка несе відповідальність за зняття коштів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка вчасно після виявлення списання поза її волею коштів з карткового рахунку, звернулася щодо викрадення грошових коштів з письмовими заявами у відділення АТ КБ "ПриватБанк" та до відділення поліції.

Такі дії відповідачки вказують на те, що нею вживалися необхідні заходи на усунення несприятливих для сторін наслідків і своєчасно повідомлено банк про викрадення коштів.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі N 691/699/16-ц (провадження N 61-16504св18) якщо суд встановить, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк".

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 537/3312/16 (провадження N 61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 рокузалишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок АТ КБ "Приватбанк".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська