Номер провадження: 22-ц/813/8311/24
Справа № 516/174/24
Головуючий у першій інстанції Под`ячева І. Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

30.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова Марина Анатоліївна, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Теплодарська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 30 жовтня 2024 року у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Одночасно ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А., звернулася до Одеського апеляційного суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А., залишена без руху. Витребувано з Теплодарського міського суду Одеської області матеріали вищезазначеної цивільної справи.

25 грудня 2024 року на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року матеріали справи надійшли до Одеського апеляційного суду.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А.,посилається на те, що враховуючи предмет та підстави позову, з яким позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду, вважає, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку АДРЕСА_1 із кадастровим номером №:01:001:0987 є необхідним, оскільки не вжиття такого заходу забезпечення позову свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утрудненнявиконання рішення по справі.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А.,просила вжити заходи забезпечення позову, наклавши арешт на нерухоме майно земельну ділянку АДРЕСА_1 із кадастровим номером №:01:001:0987.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А., про забезпечення позову, колегія суддів прийшла до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 30 жовтня 2024 року у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А.,звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 із кадастровим номером №:01:001:0987, посилаючись на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Одночасно ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А.,звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала. щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до пп. 1, 2 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Беручи до уваги предмет позову, співмірність та враховуючи обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, колегія суддів вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів для розгляду в апеляційному провадженні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова М.А.,та в подальшому захист від можливих недобросовісних дій відповідачів, і не є їх обмеженням права власності в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Зазначений захід забезпечення позову у вигляді накладання арешту, передбаченим статтею 150 ЦПК України, відповідає предмету позову та вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що заявник звертаючись з заявою про забезпечення позову, зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, аргументувати причини, у зв`язку з якими його потрібно забезпечувати, його співмірність із позовними вимогами, надавши при цьому відповідні докази.

На підставі викладеного заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки такий вид забезпечення позову є достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гусельщикова Марина Анатоліївна, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 із кадастровим номером №:01:001:0987

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Судді: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова