№ 207/813/23
№ 2-о/207/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/813/23 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи : ОСОБА_3 , державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна , Кам`янська міська рада , про встановлення факту проживання однією сім`єю ,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою , у якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю її та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку 2010 року по день смерті , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно , а саме : квартира АДРЕСА_1 . У квітні 2021 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , але постановою нотаріуса від 23 квітня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено , у зв`язку з відсутністю документів , які підтверджують стосунки зі спадкодавцем . Вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем без реєстрації за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 більше десяти років і до дня смерті ОСОБА_4 . Починаючи з початку 2014 року разом з ОСОБА_4 вели спільне господарство , був спільний бюджет та спільні витрати . Дбала про ОСОБА_4 , яка називала її донькою . Починаючи з 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , який допомагав їй доглядати та утримувати ОСОБА_4 . Її чоловік , ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_4 переїхати до їх будинку , щоб мешкати усі разом , як сім`я , але ОСОБА_4 відмовлялася . Під час спільного проживання з ОСОБА_4 дбала про неї , готувала їжу , сплачувала комунальні платежі . 21 січня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_3 , на який рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року було визнано право власності за ОСОБА_4 після смерті її батьків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склала . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно їй для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом .

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і пояснила , що мешкає за адресою : АДРЕСА_4 . Відносини її з ОСОБА_4 почалися з 2006 року , коли народила доньку . ОСОБА_4 приходила до неї до лікарні . З тих пір почали спілкуватися . Кровними родичами не були . Підтримувала ОСОБА_4 , потім почала жити разом з нею у квартирі ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 . Частіше за усе вона мешкала з ОСОБА_4 у квартирі , яка належала ОСОБА_4 , це однокімнатна квартира . Жили разом , як одна сім`я з 2013 року . На той період часу вона мала двох неповнолітніх дітей : сина 2000 року народження та доньку 2006 року народження . У 2013 році її донька теж мешкала разом з ними . Неповнолітній син мешкав разом зі своєю бабусею , інколи мешкав разом з нею та ОСОБА_4 у квартирі ОСОБА_4 . Чоловік був вдома у себе . Вона була заміжньою , їх було п`ять членів сім`ї . Мешкала на два будинку : разом з ОСОБА_4 , та з чоловіком та дітьми . Вони складали одну сім`ю з ОСОБА_4 , та другу сім`ю з чоловіком і дітьми . Мешкала з ОСОБА_4 з 2013 року по час її смерті - по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працювала , а ОСОБА_4 була пенсіонеркою . Вони мали спільний бюджет . Майно купували у 2010 році . Продали квартиру та придбали будинок , який купували за спільні кошти . Разом з чоловіком ОСОБА_3 допомагали ОСОБА_4 більше , а ніж вона їм , оскільки пенсія у ОСОБА_4 була маленькою . З ОСОБА_4 жили разом по день смерті . Похованням ОСОБА_4 займалася вона разом з чоловіком ОСОБА_3 . Родичів у ОСОБА_4 не було . Органи соціального захисту населення не приходили до ОСОБА_4 . Питання щодо майна ставилося , але запізно , оскільки у ОСОБА_4 не було документів на квартиру , квартира була не приватизованою , тому заповіт ОСОБА_4 не складала . Приватизувати квартиру не встигли , оскільки ОСОБА_4 померла .

Представник заявниці ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю і пояснила , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно , а саме квартира АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 разом з нею за адресою : АДРЕСА_2 , у її квартирі мешкала ОСОБА_2 . ОСОБА_2 мешкала з ОСОБА_4 приблизно з 2010 року по день її смерті по ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкали разом однією сім`єю , але родичами не були . З початку 2014 року ОСОБА_2 мешкала в одному під`їзді будинку ОСОБА_4 , вони були знайомі . Коли ОСОБА_4 стала одинокою , після смерті її чоловіка , вона дуже хворіла , була людиною похилого віку , то потребувала сторонньої допомоги , тому ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вирішили мешкати разом у квартирі ОСОБА_4 однією сім`єю . ОСОБА_2 піклувалася про ОСОБА_4 з 2010 року , а фактично мешкали разом з 2014 року . У 2017 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 пропонували ОСОБА_4 переїхати до їх будинку за адресою : АДРЕСА_4 , щоб мешкати усі разом , як одна сім`я , але ОСОБА_4 категорично відмовлялася від переїзду , тому ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишилися мешкати у квартирі ОСОБА_4 . ОСОБА_2 піклувалася про ОСОБА_4 , готувала їжу , прала білизну , викликала лікарів , тощо . Родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 немає . У ОСОБА_2 є сім`я : чоловік ОСОБА_3 та діти , які мешкають за адресою : АДРЕСА_4 , та сім`я з ОСОБА_4 , що мешкали за адресою : АДРЕСА_2 . Інших спадкоємців немає у ОСОБА_4 . Ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_2 . Під час спільного проживання з ОСОБА_4 . ОСОБА_2 дбала про неї , сплачувала комунальні платежі , допомагала робити ремонт у квартирі , поставила грати на вікна , змінила вхідні двері на металеві . Також , діти ОСОБА_2 називали ОСОБА_4 бабусею , а ОСОБА_4 називала ОСОБА_2 донькою . Діти мешкали разом з матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , потім мекали разом з батьком . У ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був спільний бюджет та спільні витрати . У 2017 році , коли ОСОБА_2 уклала шлюб , вона продовжувала мешкати разом з ОСОБА_4 , але інколи приходила додому до чоловіка та дітей , готувала їм їжу та інше . Заповіт ОСОБА_4 скласти не встигла .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав і пояснив , що є чоловіком ОСОБА_2 . ОСОБА_2 дуже давно знала ОСОБА_4 , але родинні відносини відсутні . ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкали у одному під`їзді будинку, коли ОСОБА_2 була ще дитиною . Бабуся ОСОБА_4 була заявниці як рідна . Познайомився з ОСОБА_2 у 2012 року . Знає , що ОСОБА_2 отримувала заробітну плату , яку витрачала на ОСОБА_4 , оскільки вона отримувала маленьку пенсію . У 2014 року з ОСОБА_2 почали зустрічатися і вона мешкала разом з ОСОБА_4 у її квартирі . У 2017 року з ОСОБА_2 уклали шлюб . Разом з дітьми ОСОБА_2 мешкали разом окремо , а ОСОБА_2 мешкала разом з ОСОБА_4 . Спільних дітей у нього з ОСОБА_2 немає , це діти від попередніх шлюбів . ОСОБА_2 інколи приїжджала до них , але фактично мешкала разом з ОСОБА_4 . ОСОБА_2 утримувала ОСОБА_4 власними коштами , але гроші від неї за це не брала . ОСОБА_2 займалася господарством , піклувалася про ОСОБА_4 . Інших спадкоємців немає . Ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_2 . Під час спільного проживання з ОСОБА_4 його дружина - ОСОБА_2 сплачувала комунальні платежі , допомагала робити ремонт у квартирі , поставила грати на вікна , змінила вхідні двері на металеві . Свята та дні народження проводили у квартирі ОСОБА_4 , святкували усі разом . Пропонував ОСОБА_4 переїхати до їх будинку за адресою : АДРЕСА_4 , щоб мешкати усі разом , як одна сім`я , але ОСОБА_4 категорично відмовлялася від переїзду , тому ОСОБА_2 залишилася мешкати разом з ОСОБА_4 у її квартирі . Коли ОСОБА_4 дуже хворіла , то ОСОБА_2 викликала лікарів , дбала про неї . ОСОБА_2 та її діти називала ОСОБА_4 бабусею . У 2019 році він придбав у ОСОБА_4 будинок , який було оформлено згідно договору купівлі-продажу . Гроші від продажу будинку залишилися у сім`ї . ОСОБА_2 мешкала на два будинку . У квартирі ОСОБА_4 є особисті речи ОСОБА_2 , вона їздила на роботу звідти , оскільки мешкала там .

Представник заінтересованої особи - Кам`янської міської ради у судове засідання не явилася , письмово просив розглядати справу без їх участі .

Представник заінтересованої особи - Першої кам`янської державної нотаріальної контори у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без їх участі .

Суд , вислухавши пояснення заявниці та її представника , заінтересовану особу , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 ( а.с. 13 ) . Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно , а саме квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 54 ) . 29 липня 2017 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 ( а.с. 15 ) . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 17 - 18 ) . 21 січня 2019 року між ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності , та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_3 ( а.с. 20 ) . За життя ОСОБА_4 заповіту не складала .

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил , встановлених цим Кодексом , за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду . Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом .

Згідно ч. 1 , 2 , 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи , які спільно проживають , пов`язані спільним побутом , мають взаємні права та обов`язки .

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення .

Як роз`яснив Конституційний Суд України у п. 6 рішення від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» , окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина , прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки) , до членів сімей також відносяться особи , які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи , що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство , зокрема , не тільки близькі родичі (рідні брати , сестри , онуки , дід і баба) , але й інші родичі чи особи , які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати , сестри дружини (чоловіка) ; неповнорідні брати і сестри ; вітчим , мачуха ; опікуни , піклувальники , пасинки , падчерки тощо) . Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї , крім факту спільного проживання , є ведення із суб`єктом спільного господарства , тобто наявність спільних витрат , спільного бюджету , спільного харчування , купівлі майна для спільного користування , участі у витратах на утримання житла , його ремонт , надання взаємної допомоги , наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням , інших обставин , які засвідчують реальність сімейних відносин .

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено , що при вирішенні спору про право на спадщину осіб , які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) , судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те , що сім`ю складають особи , які спільно проживають , пов`язані спільним побутом , мають взаємні права та обов`язки . Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини , і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом . До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік) , які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу , таке право можуть мати також : інші особи , якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем , були пов`язані спільним побутом , мали взаємні права та обов`язки .

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу , кровного споріднення , усиновлення , а також на інших підставах , не заборонених законом і таких , що не суперечать моральним засадам суспільства .

Заявниця ОСОБА_2 у заяві посилається на те , що вона з 2010 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 .

Згідно Акту спільного проживання № 317 , складеного від 12 грудня 2022 року КП КМР «Добробут» вбачається , що за адресою : АДРЕСА_2 дійсно разом мешкали : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкала фактично без реєстрації , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше десяти років . Про що свідчать та підписують сусіди ( а.с. 14 ) .

Згідно матеріалів спадкової справи № 310/2021 , заведеної 7 квітня 2021 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається , що ОСОБА_2 вважаючи себе спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_4 , звернулась до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікової Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с. 47 - 56 ) .

Згідно постанови державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікової Л.В. від 23 квітня 2021 року вбачається , що 23 квітня 2021 року до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікової Л.В. , звернулася ОСОБА_2 , що проживає : АДРЕСА_4 , для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно , яке залишилося після смерті - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала за адресою : АДРЕСА_2 . Документи які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем , спадкоємець до нотаріальної контори не надані . У вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено , у зв`язку з відсутністю документів , які підтверджують стосунки зі спадкодавцем ( а.с. 11 ) .

До наданого заявницею Акту спільного проживання № 317 , складеного від 12 грудня 2022 року КП КМР «Добробут» , підписаного членами комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд відноситься критично та не приймає у якості доказів спільного проживання заявниці разом зі спадкодавцем , так як зазначені акти не були завірені належним чином , та особи , що їх підписали не були допитані у судовому засіданні ( а.с. 14 ) .

Згідно копії свідоцтва про поховання ОСОБА_4 та копії Договору - замовлення № 007350 на організацію та проведення поховання ОСОБА_4 вбачається , що організацію поховання померлої ОСОБА_4 було проведено ОСОБА_10 ( а.с. 21 , 22 ) .

Місцем проживання фізичної особи згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло , в якому вона проживає постійно або тимчасово .

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення» вбачається , що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів , якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки , тобто від них залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян ; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення ; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ , який посвідчує факт , що має юридичне значення ; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав .

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини , що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень .

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази , на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи .

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази , які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи , які входять до предмета доказування .

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Згідно ч. 1 , 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному , повному , об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів . Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили . Суд оцінює належність , допустимість , достовірність кожного доказу окремо , а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Свідок ОСОБА_11 пояснила , що вона мешкає за адресою : АДРЕСА_5 , є сусідкою померлої ОСОБА_4 та заявниці ОСОБА_2 . Вона дуже давно знала ОСОБА_4 , заявницю ОСОБА_2 знає також . Коли у ОСОБА_4 помер чоловік , вона залишилася одна . Приблизно з 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дуже зблизилися . З того часу ОСОБА_2 жила у квартирі ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 . Вони все купували разом , можливо сказати , що жили як одна сім`я . ОСОБА_4 допомагала ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_4 . Вона часто приходила до них обох у гості . ОСОБА_4 дуже хворіла , ОСОБА_2 відвозила її до лікарні , дбала про неї . ОСОБА_2 мешкала у квартирі ОСОБА_4 разом з нею приблизно з 2014 року до її заміжжя . У 2017 році ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_3 . Після заміжжя ОСОБА_2 також мешкала разом з ОСОБА_4 . Вона бачила , що ОСОБА_2 ходила на роботу та приходила з роботи додому у квартиру ОСОБА_4 , де мешкала . Діти ОСОБА_2 також були у квартирі ОСОБА_4 , мешкали там , але не часто . ОСОБА_2 була постійно з ОСОБА_4 . Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 був у квартирі ОСОБА_4 не завжди . У ОСОБА_4 був цукровий діабет та високий тиск , тому вона потребувала сторонньої допомоги , тому ОСОБА_2 доглядала її . ОСОБА_2 допомагала робити ремонт у квартирі ОСОБА_4 , ставила грати на вікна , змінила вхідні двері на металеві . ОСОБА_2 та її діти називали ОСОБА_4 бабусею . Вони усі разом святкували свята та дні народження у квартирі ОСОБА_4 . У квартирі ОСОБА_4 були особисті речі ОСОБА_2 , а саме постільна білизна , куртки та інші речі . Похованням ОСОБА_4 займалися ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила , що вона є ФОП , не є родичем заявниці. З 2014 року знала ОСОБА_4 . До неї звернулася ОСОБА_2 щодо оформлення документів після смерті її батьків . Вона допомагала ОСОБА_2 робити необхідні документи . Також , вона приходила до ОСОБА_4 подивитися документи після смерті її батьків . Бачила ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_4 . Вона робила документи на будинок та працювала з документами на квартиру ОСОБА_4 . У 2017 року , 2019 року перед смертю ОСОБА_4 була присутня у квартирі , вони разом розмовляли , працювали з документами . Вона приходила до ОСОБА_4 приблизно один раз на місяць , можливо два рази на місяць . ОСОБА_2 проживала постійно . Було видно , що ОСОБА_2 мешкала у квартирі ОСОБА_4 разом з нею , оскільки ОСОБА_2 зустрічала її у халаті та тапках , по-домашньому . ОСОБА_2 прибирала у квартирі . Вона була свідком того , що ОСОБА_2 викликала лікаря до ОСОБА_4 . ОСОБА_2 називала ОСОБА_4 бабусею .

Дослідивши у судовому засіданні надані докази суд прийшов до висновку , що ОСОБА_2 не надано достовірних та допустимих доказів того , що вона спільно проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку 2010 року по день смерті .

Суд критично в цій частині оцінює показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з наступних підстав .

Свідок ОСОБА_11 зазначала , що ОСОБА_2 з ОСОБА_4 зблизилася у 2014 році та проживала до та після укладення шлюбу . Діти ОСОБА_2 були у квартирі ОСОБА_4 , мешкали там , але не часто . Заявниця допомагала ОСОБА_4 , ходила на роботу з квартири та приходила з роботи , але ці пояснення суперечать поясненням самої заявниці ОСОБА_2 , з яких слідує , що вона мешкала на два будинки : одна сім`я з ОСОБА_4 , а друга з чоловіком та її неповнолітніми дітьми . Свідок ОСОБА_7 була у квартирі декілька раз у 2017 році та у 2019 році , тому її пояснення не можуть свідчити про спільне проживання заявниці однією сім`єю з ОСОБА_4 .

Заявницею не надано суду жодного доказу на підтвердження спільних витрат , спільного бюджету , спільного харчування , купівлі майна для спільного користування , участі у витратах на утримання житла , його ремонту , надання взаємної допомоги , наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням , інших обставин , які засвідчують реальність сімейних відносин , тому у розумінні ч. 2 ст. 3 СК України ці відносини не вважаються сімейними і заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню .

Керуючись ст. 10 , 19 , 81 , 258 - 259 , 263 - 265 , 293 - 294 , 315 , 319 , 354 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи : ОСОБА_3 , державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна , Кам`янська міська рада , про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба