справа №704/397/24
провадження №2/176/944/24
у х в а л а

04 липня 2024 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалою судді від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Зокрема в ухвалі судді зазначено, що ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на Закон України "Про захист прав споживачів", який дає підстави для звільнення від сплати судового зобру при зверненні до суду з позовною заявою.

У преамбулі до ЗУ «Про захист прав споживачів`визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту права споживачів.

Відповідно до п. 17 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно пункту 22 статті 1 Розділу 1 загальні положення ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відтак, з огляду на характер правовідносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», його дія поширюється на відносини, які виникають із договорів, актів законодавства та інших угод, які не суперечать Закону.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що у нього з відповідачем немає жодних домовленостей (угод, договорів тощо), жодних послуг відповідач не надавав.

Отже, виходячи зі змісту позову, слідує, що у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, а фактично ставить питання перед судом про стягнення з відповідача коштів, які той отримав без достатніх правових підстав ( безпідставно отриманих коштів ).

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,2 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211 грн 20 коп.

За таких обставин суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

03.07.2024 року ОСОБА_1 направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив про характер виникликх правовідносин. Однак, судовий збір позивачем не сплачено. Позивачу необхідно сплатити судовий збір і в такому випадку суд буде з`ясовувати про характер виниклих між сторонами правовідносин.

В силу ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, на сьогоднішній день недоліки позовної заяви не усунуті, то позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя