Справа № 727/1533/23
Провадження № 2/727/1187/24
УХВАЛА

03 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., за участю секретаря: Гелка А.С., представника позивача: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відсутнім права на стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Представником позивача під час судового засідання 03.07.2024 року було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням за результатами перегляду судового наказу від 17.06.2024 року у справі №727/5611/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , та розгляду апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.05.2024 року про відмову у стягненні аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у справі №727/6301/23 та набрання законної сили рішенням у цій справі.

Клопотання мотивував п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, вказуючи на те, що у даному випадку зупинення провадження у справі є обов`язковим.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. У поданій до суду заяві просили розглянути справу у їх відсутності.

Суд, заслухавши клопотання, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, частково дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Функція суду в розумінні п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України зводиться до сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим процесуальним кодексом, і доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Згідно ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Суд відхиляє доводи представника про те, що дану справу неможливо розглянути до набрання законної сили рішенням суду в справі № 727/6301/23 та судовим рішенням за результатами перегляду судового наказу від 17.06.2024 року у справі №727/5611/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 . Об`єктивна неможливість розгляду справи за цим позовом, з огляду на предмет та підстави позову, судом не встановлена, а отже і підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні. Натомість зупинення провадження у цій справі може негативно вплинути на права та законні інтереси сторін у справі.

Одночасно суд, враховує положення ч.3 ст.210 ЦПК України, відповідно до яких провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче провадження у справі було закрито ухвалою суду від 09.01.2024, розгляд справи по суті вже розпочато, а тому суд позбавлений можливості зупинити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відсутнім права на стягнення аліментів - відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складено 04.07.2024 року.

Суддя Одовічен Я.В.