Справа № 497/2995/23
Провадження № 2-п/147/2/24
УХВАЛА

14 травня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт Тростянець заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.04.2024 у цивільній справі №497/2995/23,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.04.2024 у цивільній справі №497/2995/23 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що він не отримував жодної судової повістки та не знав про дату, час та місце проведення удових засідань, адже за місцем його реєстрації не приходило жодних повісток. Також зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві не вірно зазначила адресу його електронної пошти, тим самим увівши суд в оману з ціллю зловживання процесуальними правами. Окрім того, матеріали справи не містять доказів, що номер телефону на який було або не було надіслано одноразові ідентифікатори, як стверджує позивач, належить саме відповідачу, вказаний номер, як зазначає останній, йому не належить і він не має доступу до нього. Відсутні докази направлення будь-якого смс-повідомлення на вказаний в договорах номер, тощо. Не надано жодної інформації, яким чином відповідач проходив ідентифікацію, до позову не додано паспорту та РНОКП відповідача, які б могли свідчити, що він надав персональну інформацію та відповідну згоду на обробку персональних даних. Все обґрунтування позивача, щодо реєстрації та ідентифікації ОСОБА_1 , зводиться до написання однієї фрази друкованими літерами у папірцях, які названі договорами, без надання належних та допустимих доказів реєстрації та прямої волі. Надані позивачем два договори не мають як підписів позивача, так і відповідача, є лише роздруківка інформації, а написи в довільній формі англійської абетки та цифр ніщо окрім довільних знаків без підтвердження надсилання, як стверджує позивач, смс-повідомлення на дійсний номер телефону, який був на момент 2021 року, а не який вказано позивачем і який не є його номером телефону та не був у 2021 році. Також, платіжні доручення виготовлені з порушенням чинного на той момент законодавства, а підпис зроблено людиною, яка на той момент не мала повноважень на такі дії, тобто всі три платіжні доручення були підроблені, а позивач їх надає як належний та допустимий доказ, що порушує саму суть процесу та доказової бази, яка має бути отримана в законний спосіб.

На підставі викладеного вище, ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.04.2024 у цивільній справі №497/2995/23 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Стягнути з позивача на його користь відповідача судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився. 10.05.2024 на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення судового засідання, оскільки 03.05.2024 виїхав за кордон за сімейними обставинами щонайменше на один місяць, що підтверджується штампом у його закордонному паспорті.

У відповідності до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, з огляду на належне повідомлення сторін та неявку останніх, суд вважає можливим розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду за їх відсутності.

Також суд враховує скорочені строки розгляду заяви про перегляд заочного рішення та відсутність конкретних строків перебування відповідача за кордоном. Крім того, суду не надано доказів поважності причин виїзду за межі України та, відповідно, неможливості участі у справі. Разом з тим, судом ураховано можливість, визначену вимогами ЦПК України, брати участь у розгляді справи учасниками за допомогою альтернативних джерел - дистанційно. Однак даною можливістю відповідач не скористався, що свідчить про затягування розгляду заяви та призведе до порушення строків, визначених ЦПК України.

З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали зазначеної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту цієї норми слідує, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе лише у випадку встановлення одночасно сукупністю обставин: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не надав відзив на позов, 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути в їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Крім того, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і якщо б вони були відомі суду при розгляді справи, то в справі було б ухвалене інше рішення.

Судом встановлено, що 01.04.2024 Тростянецьким районним судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі №497/2995/23, яким задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: - за кредитним договором №137224065 від 21.05.2021 у розмірі 40905,50 грн (сорок тисяч дев`ятсот п`ять гривень п`ятдесят копійок); - за кредитним договором №00-3575419 від 09.06.2021 у розмірі 4492,50 грн (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві гривні п`ятдесят копійок); - за кредитним договором №15555-05/2021 від 25.05.2021 у розмірі 10920,00 грн (десять тисяч дев`ятсот двадцять гривень), що у сукупності становить 56318 грн. (п`ятдесят шість тисяч триста вісімнадцять грн. 00 коп.) Стягнуто з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору.

Заявник вказує на причину неявки в судові засідання, не повідомлення його про час і місце розгляду справи, неотримання ним копії позовної заяви із додатками.

Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п.3, 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад"декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 27.12.2023 №384401, відповідач ОСОБА_1 з 23.05.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.63)

На вказану адресу судом направлялись повістки про виклик до суду на 05.03.2024, яку 01.03.2024 отримав ОСОБА_2 (а.с.79 звор., 84), та судову повістку на 01.04.2024 (а.с. 83), яку отримав 13.03.2024 ОСОБА_3 , тобто член сім`ї відповідача (а.с.86).

Відповідно до ч.1-4 та ч.10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь кого із повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судові повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини не вручення.

Тобто відповідач мав зареєстроване місце проживання і повістки направлялися за цією адресою, що відповідає положенню ст.128 ЦПК України та були вручені члену сім`ї ОСОБА_1 з урахуванням положень ст. 130 ЦК України.

При цьому, суд також враховує правові позиції, викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року в справі №911/3142/19, згідно з якими направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а отже, здійснення судом всіх можливих спроб для повідомлення відповідача про наявність відповідного позову до нього.

Викладене свідчить про те, що суд виконав покладений на нього обов`язок повідомити учасників про дату, час та місце розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом взяти участь у судовому засіданні, не подавши належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки, причин неподання відзиву на позов тощо.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 належним чином, у встановленому законом порядку, був повідомлений про судове засідання на якому було ухвалено спірне заочне рішення.

Отже, суд не визнає причини неявки в судові засідання відповідача поважними.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 повідомлявся про виклик до суду, за адресою, яку він особисто зазначив у заяві про перегляд заочного рішення ( АДРЕСА_2 ), та яка була зазначена позивачем у позові.

Однак, судова повістка надіслана за вищевказаною адресою повернулася без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто судом не встановлено обставин, що ОСОБА_1 проживав за іншою адресою, відмінною від адреси місця реєстрації. Таких доказів і він не надав, подаючи заяву про перегляд заочного рішення від 01.04.2024.

Також слід відмітити, що в Україні діє система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті "Судова влада" і сторона має усі можливості з отримання інформації про розгляд її справи. Отже, позивач та відповідач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, для скасування заочного рішення суду необхідна наявність одночасно двох умов, у тому числі докази, на які посилається заявник, повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що її обґрунтування є фактично непогодження з винесеним рішенням по суті.

При цьому, заява не містить посилань на належні, існуючі на час ухвалення рішення докази, які спростовують попередні, мають істотне значення для правильного вирішення справи і, які могли би бути підставою для безумовного скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Отже, враховуючи наведене, суд виходить з того, що відповідачем не доведено належними засобам доказування обставини та умови, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення, з огляду на що заява про перегляд заочного рішення у справі №497/2995/23 залишається без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 247, 259, 260, 261, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.04.2024 у цивільній справі №497/2995/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.А. НАТАЛЬЧУК