Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/440/24
№ провадження 2/624/174/24
РІШЕННЯ

іменем України

селище Кегичівка 04 липня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю т.в.о. секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/440/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: Кегичівська селищна рада Харківської області,

суть вимог: визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 місяця, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер:0:11:003:0078 розміром 4,86 га, за державним актом на право приватної власності на землю І-ХР № 078456, виданим Кегичівською РДА 18 червня 2003 року по заповіту, реєстраційний номер № 417 від 08 серпня 2008 року, складеному, посвідченому секретарем виконавчого комітету Андріївською сільською радою Кегичівського району Харківської області, та яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що у відповідності до Заповіту, реєстраційний № 417 від 08 серпня 2008 року, складеному та посвідченому секретарем виконавчого комітету Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначила позивача спадкоємцем належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер :11:003:0078 розміром 4,86 га, Державний акт на право приватної власності на землю І-ХР № 078456, виданий Кегичівською РДА 18.06.2003 року. Дана земельна ділянка розташована на території бувшої Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, ОСОБА_3 08 серпня 2008 року на ім`я позивача була надана безстрокова довіреність на право розпорядження на свій розсуд вищевказаною земельною ділянкою та складено договір оренди даної земельної ділянки строком 49 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Останній раз позивач спілкувався з ОСОБА_3 в 2008 році, коли останні підписували та реєстрували договір оренди земельної ділянки, складали заповіт та врегульовували обставини оренди земельної ділянки та умови оплати оренди. Підстав додатково зустрічатися з ОСОБА_4 у нього більше не було, так, як всі умови договору по сплаті за користування земельною ділянкою по договору оренди мною були виконані наперед за весь період часу дії даного договору.

З моменту підписання договору, з ОСОБА_3 позивач більше не зустрічався та до цього часу не підтримував будь яких контактів з останньою. Про її смерть дізнався випадково в квітні місяці 2024 року від її бувших сусідів, які розповіли ОСОБА_1 про даний факт. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка в 2008 році позивачу заповідалася померлою відповідно до вимог ст. 1233-1236 Цивільного кодексу України.

Після смерті ОСОБА_3 в 2019 році, ніхто з можливих спадкоємців останньої з приводу спадкового майна, а саме земельної ділянки, до позивача не звертався. Про наявність спадкоємців останньої позивачу нічого не відомо.

У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 спадкоємець за заповітом, 25 квітня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О. з заявою про прийняття спадщини по заповіту.

25 квітня 2024 року за вих. № 02-31/129 нотаріусом було вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в порядку ст.1270, 1272 ЦК України з роз`ясненням необхідності звернення до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини з наступних причин.

Відкриттям спадщини після смерті спадкодавця вважається день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До приватного нотаріуса позивач звернувся 25 квітня 2024 року, тобто зі спливом більше шести місяців після відкриття спадщини. Не своєчасне подання заяви про прийняття спадщини пояснюється проживанням спадкодавця в іншому населеному пункті, відсутністю будь якого спілкування з нею, або людьми, яких остання могла знати і відповідно, неможливістю отримання позивачем інформації про її смерть для реалізації свого права на прийняття спадщини в порядку виконання заповіту померлої.

Крім того зазначає, що зважаючи на стан здоров`я позивача, необхідність безперервного лікування за місцем фактичного проживання та за межами району в період, визначений законодавством для подання документів про вступ у спадщину після смерті спадкодавця, не зміг скористатися таким правом.

З 2014 року ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку з приводу захворювання на бронхіальну астму та періодично проходе обстеження та лікування в медичних закладах.

Так, з 21 жовтня 2019 року по 29 жовтня 2019 рік позивач перебував на лікуванні в Кегичівській районній лікарні, після чого, в зв`язку з тяжкістю перебігу хвороби був направлений для подальшого обстеження та лікування в умовах пульмологічного стаціонару Обласної клінічної лікарні, де лікувався до 15 листопада 2019 року.

Зважаючи на дані обставини, а саме на відсутність необхідності підтримання будь якого зв`язку з ОСОБА_3 за її життя, не отримання інформації від знайомих чи можливих родичів про її смерть, а також проходження позивачем лікування в час, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1270 ЦК України, позивач пропустив встановлений законодавством України строк для прийняття спадщини.

Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.

24 травня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 04 липня 2024 року.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про місце дату та час повідомлені у встановленому законом порядку, натомість надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, окрім того:

представник позивача позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за наявними матеріалами справи, судові витрати залишити за позивачем.

відповідач за наявності законних підстав не заперечують проти зодоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 мала на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер :11:003:0078 розміром 4,86 га, що підтвержується опією державного акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 078456, виданий Кегичівською РДА 18 червня 2003 року (а.с.9-10).

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, № витягу: 3 (а.с. 26-27).

Згідно копії заповіту від 08 серпня 2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідала ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку на підставі Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 078456 (копія, а.с.8 зворотної сторінки).

Відповідно до довіреності від 08 серпня 2008 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 на право розпорядження на свій розсуд вищевказаною земельною ділянкою. Довіреність видана безстроково та посвідчена приватним нотаріусом О.В. Давиденко (копія, а.с.11 зворотної сторінки).

25 квітня 2024 року за вих. № 02-31/129 нотаріусом було вручено ОСОБА_1 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в порядку ст.1270, 1272 ЦК України з роз`ясненням необхідності звернення до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. З вказаної постанови вбачається, що спадкову справу після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено не було (копія, а.с.12).

Згідно наданої інформації приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області від 31 травня 2024 року № 01-16/169, вбачається, що відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 77164773 від 31 травня 2024 року інформація відсутня, щодо заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину (а.с.32-33).

Також судом досліджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на лікуванні, а саме з 2014 року перебував на «Д» обліку з приводу захворювання на бронхіальну астму та періодично проходе обстеження та лікування в медичних закладах. З 21 жовтня 2019 року по 29 жовтня 2019 рік позивач перебував на лікуванні в Кегичівській районній лікарні, після чого, в зв`язку з тяжкістю перебігу хвороби був направлений для подальшого обстеження та лікування в умовах пульмологічного стаціонару Обласної клінічної лікарні, де лікувався до 15 листопада 2019 року, це підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого та довідкою сімейного лікаря ОСОБА_5 (копія, а.с.13-14).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Як передбачено ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_6 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19).

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із хворобою, що підтверджується відповідними документами.

А тому, у встановлений законом для прийняття спадщини строк, позивач не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивач, як на підстави пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами.

Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Відповідачем заперечень не надано.

Позивач просить залишити судові витрати за ним, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 174, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223 ЦПК України, ст. 1217, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Кегичівської селищної ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

ВизначитиОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 місяця, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер: 0:11:003:0078 розміром 4,86 га, за державним актом на право приватної власності на землю І-ХР № 078456, виданим Кегичівською РДА 18 червня 2003 року по заповіту, реєстраційний номер № 417 від 08 серпня 2008 року, складеному, посвідченому секретарем виконавчого комітету Андріївською сільською радою Кегичівського району Харківської області, та яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Андріївка Кегичівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

представник позивача: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ,

відповідач: Кегичівська селищна рада Харківської області, місцезнаходження: 64003, Харківська область, Красноградський район, смт Кегичівка, вул. Волошина, буд. 33, .

Суддя Н.М. Куст