УХВАЛА

про відмову в передачі справи за підсудністю

26.06.2024

Справа № 522/718/24

Провадження № 2/522/2977/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярема Х.С.

за участі секретаря судового засідання Кніш Д.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю.

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 . Позивач просить суд стягнути з відповідача 738 252,50 грн., тобто 1/2 частки від отриманих відповідачем від продажу спільної для сторін, як колишнього подружжя, квартири АДРЕСА_1 .

09.02.2024 відкрито загальне позовне провадження.

02.04.2024 представник відповідача заявив клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем реєстрації відповідача - АДРЕСА_2 , що відповідає підсудності Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Представник позивача заперечує проти передачі справи за підсудністю, оскільки в даному випадку має місце виключна підсудність за місцем знаходження нерухомого майна. Крім того, позивач відповідач лише зареєстрований за цією адресою, але фактично там не проживає, оскільки продав квартиру в червні 2021. Ці обставини підстверджуються актом голови ОСББ "Уралець" про непроживання відповідача за зареєстрованою адресою та договором купівлі-продажу.

У вирішенні клопотання суд керується наступним.

Згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України за загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 30 ЦПК України передбачає випадки виключної підсудності, які, враховуючи системний аналіз положень ст. 31 ЦПК України, є пріоритетними перед будь-якими іншими правилами підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Частина 4 статті 263 ЦПК України зобов`язує суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 дійшла висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Зі змісту позову бачається, що даний спір стосується прав позивача на отримання грошової компенсації від продажу відповідачем без її згоди другого з подружжя їхнього спільного майна - квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, зважаючи на правила ст. 30 ЦПК України, враховуючи що даний спір стосується як визначення правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з цим нерухомим майном, належним судом для розгляду даного спору є Приморський районний суд м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу справи за підсудністю відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.07.2024.

Суддя Ярема Х.С.